OBH 3498/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária
Az eljárás megindítása
Beadványában a panaszos szülő azt kifogásolta, hogy fia részére, aki a mohácsi Kisfaludy Károly Gimnáziumban ez évben érettségizett, a gimnázium nem állított ki új diákigazolványt, amikor 2002. július 18-án kérte az elveszett irat pótlását. Kapott ugyan egy iskolalátogatási igazolást utazási célra, ezt azonban a közlekedési jegyváltáshoz a diákkedvezményre nem fogadják el. Az érettségizett tanuló éppen abban az időben, júniusban több helyre is utazott egyetemi felvételire.
Tekintettel arra, hogy a panaszban írtak az állampolgár alkotmányos jogait érintik (jogbiztonság, művelődéshez való jog), az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) alapján az ügyben vizsgálatot indítottam. 
A panasz tartalma alapján a soron kívüli intézkedés látszott szükségesnek, ezért munkatársam telefonon megkereste az Oktatási Minisztérium illetékesét és a panaszost is. A szülő elmondta, hogy a konkrét ügyben intézkedést nem kér, mert a gyermek problémája más módon rendeződött, és szeptembertől egyetemre fog járni, de a hasonló helyzet megelőzésére az kérdés tisztázását szükségesnek tartja.
Tájékoztatást kértem a gimnázium igazgatójától arról, hogy miért nem adott ki ideiglenes diákigazolványt, holott a jogszabály szerint arra október 31-ig a tanuló még jogosult lett volna.
Az alkalmazott jogszabályok
•	A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Ktv.)
•	A diákigazolványról szóló 30/1999. (II.15.) Korm. r. (a továbbiakban: R.) és a végrehajtásáról kiadott 15/1999 (III.24.) OM r.
A vizsgálat megállapításai
•	Az R. 1. § (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
"A tanuló diákigazolványra tanulói jogviszonyának megszűnését követő október 31-éig, illetve a hallgató hallgatói jogviszonyának megszűnését követő március 31-éig, illetve október 31-éig jogosult (érvényességi idő)."
•	Az R. 3. § (11) bekezdése szerint:
"A diákigazolványokhoz kapcsolódó kedvezményeket a jogosult annak érvényességi idején belül abban az esetben is igénybe veheti, ha tanulói, illetőleg hallgatói jogviszonya tanulmányai befejezése miatt szűnt meg."
•	Az  R 7. § (1) bekezdés c) pontja értelmében:
"A kiadó intézmény  állandó diákigazolványt ad ki ...
c) az elveszett, megsemmisült vagy megrongálódott igazolvány helyett; ..."
•	Az R. 7. § (3) bekezdés szerint:
"Az (1) bekezdésben meghatározott esetekben a megrendelt állandó diákigazolvány kiadásáig - de legfeljebb 60 napra - a 3. §-nak megfelelő ideiglenes diákigazolványt kell kiadni. Az ideiglenes diákigazolvány a 2. §-ban foglalt jogosultságokat igazolja. Az ideiglenes diákigazolvány kiadásának feltétele, hogy a tanuló, illetve hallgató az állandó diákigazolványt igényelje."

Ezekből a rendelkezésekből valóban az következik, hogy a tanuló számára az elveszett diákigazolvány helyett az igazgatónak ideiglenes igazolványt kellett volna kiadnia, feltéve hogy a tanuló egyidejűleg az állandó igazolványt is igényli.   
•	Csakhogy az R. 3. § (6) bekezdésének b) pontja így szól:
"Az ideiglenes diákigazolvány személyi lapján a megfelelő rovatba kell írni: .....
b) azon intézmény nevét és címét, amellyel a tanuló, hallgató tanulói, hallgatói jogviszonyban áll, vagy ahol a tanuló, hallgató tanulói, hallgatói jogviszonyából eredő tanulmányi kötelezettségének eleget tesz."
Ugyanezt rendeli az R. az állandó igazolvány kiállításánál is [3.§ (4) bek. c) pont].

A panaszos gyermeke a diákigazolványát az érettségi után veszítette el, és ezért amikor az ideiglenes igazolványt kérte, a Ktv. 75. § (1) bekezdés d) pontja szerint már nem volt tanulói jogviszonyban az intézménnyel. A gimnázium igazgatója az előbbiekre utalva így összegezte álláspontját: "A jogszabályok között nem találtam lehetőséget arra, hogy tanulói jogviszony hiánya esetén kiállítsak egy közokiratot, melyben meg kell jelölni az intézményt, amellyel jogviszonyban áll a diák. A közokirat (a diákigazolvány) adatainak egy része a kiállításkor nem felelt volna meg a valóságnak és nem állt volna összhangban az oktatási törvény kötelező érvényű előírásaival." Válaszában az igazgató kérte, hogy álláspontjának helytelensége esetén ismertessem az álláspontomat az egységes joggyakorlat kialakítása érdekében.
Az R. nem rendelkezik arról, hogy hogyan kell a diákigazolvány rovatait kitöltenie a kiadó intézménynek akkor, ha a tanulói, hallgatói jogviszony megszűnése után, de még a jogszabályban előírt érvényességi időben kellene pótolni az elveszett, megsemmisült vagy megrongálódott igazolványt. E mellett az ideiglenes igazolványt csak akkor lehet kiadni, ha a tanuló, hallgató az állandót is igényeli.  Erre a speciális helyzetre a jogalkotónak kell a szükséges rendelkezést megtennie. (Pl. a rovatok kitöltésének eltérő szabálya; nem kell állandó igazolványt kérni.) Nem helyes, nem felel meg a jogbiztonság követelményének, ha a szabályozás alapján eleve megállapítható (bekövetkezhető) esetre a jogalkalmazótól várjuk a joghézagot kitöltő jogértelmezést. Különösen így van ez, ha az igazolvány kiadását részletesen, a rovatok kitöltését egészen pontosan szabályozták. [A szünetelés idejére vonatkozó rendelkezést pl. nem mulasztották el. Ld. az OM r. 10. § (6) bek.].  Tekintetbe véve az ország nagy számú oktatási intézményét, valószínű, hogy több intézményvezetőnek is  volt már hasonló gondja ezzel az értelmezéssel, de az ügy érdekében, azért hogy a jogszabály célja megvalósulhasson, túltette magát a valós jogi aggályokon. Ezt az állapotot nem szabad így fenntartani. A szükséges korrekció érdekében azonban a jogalkalmazónak is tennie kell. Ha az igazgató azt látja, a jogszabály maga akadályozza, hogy  bizonyos esetekben végrehajthassák, akkor ezt késedelem nélkül jelezze a törvényességi felügyeletet gyakorlónak (önkormányzati intézmény esetén is legcélszerűbb a jegyzőnek), aki azután intézkedik, továbbítja a szabályozási kezdeményezést. (Természetesen az igazgató az OM-nek is írhat ilyen ügyben.) Különösen fontos ez, ha a tanulók számára az intézmények útján biztosított jogról van szó.
A diákigazolvány juttatásával az állam a gyermekek, fiatalok művelődéshez való alkotmányos joga (Alk. 70/F. §) érvényesülését kívánja segíteni, az esélyegyenlőséget erősíteni. Az, hogy a panaszos gyermeke nem kapta meg a diákigazolványát, pedig az R. szerint annak használatára még több mint négy hónapig jogosult lett volna, a jogbiztonság követelményét sértve visszásságot okozott a tanulónak a művelődéshez való alkotmányos jogával összefüggésben.
Tekintettel arra, hogy ez a visszásság a szabályozás hiányosságára vezethető vissza, az Obtv. 25. §-a alapján - a jövőbeli hasonló esetek elkerülése érdekében - felkérem az oktatási minisztert, minél előbb tegyen intézkedést a jogszabály megfelelő kiegészítésére. Kérem a minisztert, hogy javaslatommal kapcsolatos álláspontjáról 60 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2002. december 10.

Takács Albert