Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 3011/2002. sz. ügyben

Előadó: dr. Haraszti Katalin
Az eljárás megindulása
A magyar állampolgár panaszos kiskorú gyermekének kanadai állampolgársága ügyében fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. A panaszos először Kanada budapesti külképviseleténél kezdeményezte a gyermek állampolgárságának bejegyzését, ahonnan azt a választ kapta, hogy kérelméhez a gyermek kanadai állampolgár apjának születési anyakönyvi kivonatát is be kell mutatnia. Az irat beszerzése érdekében a panaszos a Külügyminisztérium Konzuli Főosztályához fordult, ahonnan 2001. március 7-én írásban értesítették, hogy a „kért okmány megérkezett” és felszólították, hogy a mellékelt postautalványon fizessen be 4400 Ft. konzuli díjat, illetve okirati illetéket. 
A panaszos egyrészt azt sérelmezte, hogy bár az említett összeget befizette, az okmányt mégsem kapta kézhez. A panaszos másik sérelme az volt, hogy a gyermek apja miért teheti meg, hogy személyiségi jogaira hivatkozással nem járul hozzá a születési anyakönyvi kivonata kiadásához. A panaszos álláspontja szerint gyermekét – apja után – megilleti a kanadai állampolgárság, így mind a magyar bíróság által megítélt és elmaradt tartásdíjra, továbbá valamennyi olyan támogatásra igényt tart, amit Kanada a kiskorú állampolgárai után folyósít.

A megállapított tényállás
A hajadon panaszosnak 1991. december 14-én gyermeke született. Miután a gyermek apjaként megnevezett kanadai állampolgár vitatta az apaságot, a panaszos bírósághoz fordult. A Szombathelyi Városi Bíróság az 1993. augusztus 19-én jogerőre emelkedett P. 21. 061/1992/10. számú ítéletében megállapította, hogy a gyermek apja a panaszos által megnevezett kanadai állampolgár, akit havi 10 000 Ft. tartásdíj megfizetésére kötelezett.
1999. január 26-án a panaszos gyermeke kanadai állampolgárságának megállapítása, illetve regisztrálása érdekében Kanada budapesti külképviseletéhez fordult. A külképviselet három alkalommal - 2000. március 27-én, 2001. április 13-án és 2001. szeptember 12-én – tájékoztatta a panaszost a Kanadai Állampolgársági Hivatal azon igényéről, hogy a gyermek kanadai állampolgár apjának születési anyakönyvi kivonatát mutassa be.
Az apa születési anyakönyvi kivonatának beszerzése ügyében a panaszos 2000. június 28-án Külügyminisztérium Konzuli Főosztályához (a továbbiakban: Konzuli Főosztály) fordult, ahonnan a kérelmet a torontói magyar főkonzulátusra (a továbbiakban: főkonzulátus) továbbították. A főkonzulátus 2000. szeptember 19-én – a kanadai anyakönyvi hivatal (Office of the Registrar General) gyakorlatára hivatkozva – kérte, hogy a panaszos az ügyében eljáró főkonzul számára küldjön névre szóló meghatalmazást, továbbá jelezte, hogy az okmány beszerzéséért körülbelül 15 CAD illetéket kell fizetni. A panaszos a meghatalmazást 2000. október 20-án elküldte a Konzuli Főosztálynak. A főkonzulátus 2001. február 16-án táviratban jelentette, hogy a kanadai állampolgár születési anyakönyvi kivonata iránti kérelmet előterjesztette, és a 22 CAD illetéket befizette.
A Konzuli Főosztály 2001. március 7-én, a K/Ta/29/2001. számú levélben értesítette a panaszost arról, hogy az általa kért okmány megérkezett, és a mellékelt postautalványon 4400 Ft. konzuli díjat, illetve okirati illetéket fizessen meg, majd a feladóvevényt – az iktatószámra történő hivatkozással, a pontos lakcímét feltüntető levélben – küldje vissza.
A főkonzul 2001. március 12-én táviratban értesítette a Konzuli Főosztályt, hogy a helyi anyakönyvi hivatal illetékese telefonon tájékoztatta őt arról, hogy miután a kanadai állampolgár életben van, az anyakönyvi kivonatát a hozzájárulása nélkül nem adhatják ki. A meghatalmazás alapján a főkonzul kapcsolatba lépett a kanadai állampolgárral is, akitől kérte, hogy a születési anyakönyvi kivonata kiadásához járuljon hozzá. A kérésre a kanadai állampolgár előbb telefonon, majd 2001. március 13-án levélben azt válaszolta a főkonzulnak, hogy miután kapcsolata a panaszossal már több mint tíz éve megszűnt, ráadásul a gyermeket sem tekinti a magáénak, így a születési anyakönyvi kivonatának kiadásához sem járul hozzá.
A vizsgálat során rendelkezésre álló iratok szerint a Konzuli Főosztály eljáró tisztviselője előbb szóban, majd 2001. április 20-án, telefaxon, a születési anyakönyvi kivonat kiadásához történő hozzájárulást megtagadó nyilatkozat megküldésével tájékoztatta a panaszost arról, hogy a főkonzul - a kanadai állampolgár hozzájárulása hiányában - a születési anyakönyvi kivonatot nem tudta beszerezni.
A tájékoztatás ellenére a panaszos 2001. május 9-én írásban kérte a Konzuli Főosztályt, hogy miután a K/Ta/29/2001. számú levélben írtaknak eleget tett, az okmányt küldjék el számára. A Konzuli Főosztály azonban a kérést születési anyakönyvi kivonat hiányában nem teljesíthette.
A panaszos 2001. december 14-én, Kőszegen a polgármesteri hivatalhoz fordult, ahol ismételten kérte a kanadai állampolgár születési anyakönyvi kivonatának beszerzését. A polgármesteri hivatal a kérelmet felterjesztette a Belügyminisztérium Központi Adatfeldolgozó, Nyilvántartó és Választási Hivatalhoz (a továbbiakban: Adatfeldolgozó Hivatal), ahonnan azt 2002. február 28-án, a konzuli díj befizetését igazoló postai feladóvevénnyel együtt a Konzuli Főosztályhoz továbbították.  2002. február 21-én a Ruttner Ügyvédi Iroda egyik ügyvédje telefonon érdeklődött az ügy állásáról, akinek az eljáró tisztviselő elismételte mindazt, amiről az előző év április 20-án a panaszost is tájékoztatták.
A Konzuli Főosztály 2002. április 25-én értesítette a panaszost, hogy kérelme az Adatfeldolgozó Hivataltól megérkezett és tájékoztatták, hogy a születési anyakönyvi kivonat költsége - várhatóan – 22 CAD lesz. Miután az okmányt az előző évben a kanadai állampolgár hozzájárulása hiányában nem sikerült beszerezni, a Konzuli Főosztály kérte, a panaszos írásban nyilatkozzék arról, hogy az említett összeget hajlandó-e befizetni. A panaszos 2002. május 7-én azt válaszolta, hogy a költségeket fizeti.
A főkonzulátus 2002. augusztus 22-én – a kanadai anyakönyvi hivatal levelének továbbításával – tájékoztatta a Konzuli Főosztályt arról, hogy a kanadai állampolgár születési anyakönyvi kivonatát nem tudta beszerezni. Ezt az információt a Konzuli Főosztály 2002. október 14-én továbbította Adatfeldolgozó Hivatalnak, ahonnan a kőszegi polgármesteri hivatal közreműködésével értesítették a panaszost.

A vizsgált alkotmányos jogok
- A jogállamiságból eredő tisztességes eljáráshoz való jog: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. /Alkotmány 2. § (1)/.

Az alkalmazott jogszabályok
A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény
32/B. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A konzuli kapcsolatokról Bécsben, 1963. április 24-én elfogadott egyezmény kihirdetéséről szóló1987. évi 13. törvényerejű rendelet
5. Cikk A konzuli feladatok a következők:
j) bírósági és peren kívüli iratok továbbítása vagy megkeresésének teljesítése a hatályos nemzetközi megállapodásoknak megfelelően vagy ilyen megállapodások hiányában a fogadó állam törvényeivel és más jogszabályaival összeegyeztethető minden más módon;

A polgári jogsegély tárgyában Budapesten, 1935. évi szeptember hó 25-én kelt magyar-brit egyezmény becikkelyezéséről szóló1936. évi XIII. törvény
Ő Főméltósága a Magyar Királyság Kormányzója és Ő Felsége Nagy-Britannia, Írország és a Tengerentúli Brit Birtok Királya, India Császára, áthatva attól az óhajtól, hogy igazságügyi hatóságaik előtt polgári és kereskedelmi ügyekben folyó vagy indítandó eljárásban kölcsönösen jogsegélyt nyújtsanak egymásnak; elhatározták, hogy ebből a célból Egyezményt kötnek és Meghatalmazottaikat kinevezték, akik jó és kellő alakban talált meghatalmazásaik kölcsönös közlése után a következőkben állapodtak meg:
1. Cikk. a) Ez az Egyezmény csak polgári és kereskedelmi ügyekben nyer alkalmazást, ideértve a nem peres ügyeket is.
b) Ebben az Egyezményben az alábbi szavak értelme a következő:
(1) „az egyik (vagy a másik) Magas Szerződő Fél területe” jelent (a) Ő Felségét Nagy-Britannia, Írország és a Tengerentúli Brit Birtokok Királyát, India Császárát illetően Angliát, Waleset és mindazokat a területeket, amelyekben az Egyezmény a 17. Cikken alapuló kiterjesztés, vagy a 18. Cikken alapuló csatlakozás folytán érvényben van; (b) Ő Főméltóságát, a Magyar Királyság Kormányzóját illetően pedig Magyarországot;
II. Iratok kézbesítése peres és nem peres ügyben
3. Cikk. a) Ha az egyik Magas Szerződő Fél valamely igazságügyi hatósága peres vagy nem peres ügyben ennek a Félnek területén készült iratok kézbesítését kéri valamely személy részére a másik Magas Szerződő Fél területén, az ilyen iratokat megfelelő esetben a 4. vagy az 5. Cikkben szabályozott valamelyik eljárási mód szerint kell a címzettnek kézbesíteni.
III. Bizonyításfelvétel
7. Cikk. a) Ha az egyik Magas Szerződő Fél területén levő valamely igazságügyi hatóság bizonyítás felvételét kívánja a másik Magas Szerződő Fél területén, ezt a bizonyításfelvételt megfelelő esetben a 8. vagy a 9. Cikkben megszabott valamelyik módon kell foganatosítani.
IV. Szegénységi jog, perbeli biztosíték és személyfogság adósságok miatt
12. Cikk. a) Az egyik Magas Szerződő Félnek a másik Magas Szerződő Fél ama területén lakó alattvalói vagy állampolgárai, ahol az eljárás folyamatban van, nem kényszeríthetők a perköltségek vagy a bírósági illetékek biztosítására semmiféle olyan esetben, amidőn erre a másik Magas Szerződő Fél alattvalója vagy állampolgára nem volna köteles.
b) Az egyik Magas Szerződő Félnek a másik Fél ama területén kívül lakó alattvalói vagy állampolgárai, ahol az eljárás folyamatban van, nem kötelezhetők a perköltségek vagy bírósági illetékek biztosítására semmiféle olyan esetben, amidőn ezen a területen az említett perköltségek vagy illetékek fedezésére elegendő ingatlan vagyonuk vagy olyan természetű vagyonuk van, amely nem könnyen szállítható más helyre. Megegyezés áll fenn arra nézve, hogy „ingatlan vagyon” és „olyan vagyon, amely nem könnyen szállítható más helyre” kifejezéseket a Magas Szerződő Felek illetékes bíróságainak saját törvényeik szerint kell értelmezniök.

A vizsgálat megállapításai 
A Konzuli Főosztály által rendelkezésemre bocsátott iratok szerint a főkonzul a panaszos kérésére, az 1987. évi 13. törvényerejű rendelettel kihirdetett konzuli egyezmény 5. Cikk j) pontjának megfelelően 2001. február 16-án kérelmezte a kanadai állampolgár születési anyakönyvi kivonatának kiállítását. A Konzuli Főosztály 2001. március 7-én kelt levele, amelyben a panaszost az általa kért okmány megérkezéséről értesítették, elírás eredménye. A panaszosnak valójában a kanadai állampolgár születési anyakönyvi kivonata kiadása iránti kérelme előterjesztésével összefüggő, a főkonzulátus által korábban megelőlegezett illetéket kellett megtérítenie. A főkonzul csak a kérelem előterjesztését követően, az annak elbírálására jogosult kanadai hatóság tájékoztatása, illetve a kanadai állampolgár elutasító álláspontja kézhezvételét követően tájékoztathatta a Konzuli Főosztályt arról, hogy az okmányt nem tudja beszerezni. Az említett indokok alapján a 2001. március 7-én kelt levélben megjelölt 4400 Ft megfizetése kapcsán alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.
Az említett levelében szereplő elírásról a Konzuli Főosztály 2001. április 20-án tájékoztatta a panaszost, amelynek bizonyítékaként a kanadai állampolgár azon nyilatkozatát is továbbították számára, amelyben az okmány kiadásához szükséges hozzájárulását megtagadta. A panaszos az országgyűlési biztoshoz írott beadványában is sérelmezte, hogy a kanadai anyakönyvi hivatal a kiskorú gyermek érdekeinek szem előtt tartása helyett, miért a kanadai állampolgárnak a születési anyakönyvi kivonata kiadásához való hozzájárulását megtagadó nyilatkozatát veszi figyelembe. Az említett sérelem azt bizonyítja, hogy a panaszos az okmány beszerzésének akadályát ismerte, vagyis a 2001. március 7-én kelt levelében szereplő elírásról őt a Konzuli Főosztály tájékoztatta. Az említett indokok alapján a panaszos tájékoztatása kapcsán alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem. 
A Szombathelyi Városi Bíróságnak a kanadai állampolgár apaságát, illetve a gyermektartásdíjat megállapító ítélete végrehajtása ügyében az Igazságügyi Minisztérium arról tájékoztatott, hogy Kanada és a Magyar Köztársaság között a polgári jogsegély tárgyában a Budapesten, 1935. évi szeptember hó 25-én kelt magyar-brit egyezmény*(a továbbiakban: egyezmény) van hatályban. Miután az egyezmény a két állam bíróságai polgári jogi, illetve családjogi tárgyú ítéleteinek kölcsönös végrehajtásáról nem rendelkezik, a Magyar Köztársaságnak nincs jogi eszköze arra, hogy a Kanada területén tartózkodó, kanadai állampolgárt a magyar bíróság által megállapított kötelezettségei teljesítésére kényszerítse. Miután az államok közötti nemzetközi szerződések létrehozása az állami szuverenitás körébe tartozik, az említett kérdés kapcsán az alkotmányos joggal összefüggő visszásság fogalmilag kizárt.
Az Alkotmány 32/B. § (1) bekezdése, illetve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztosok, csak a Magyar Köztársaság hatóságai, illetve közszolgáltatást végző szerveinek eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében előálló sérelmek esetén tudnak eljárni. Tekintettel arra, hogy a kanadai állampolgár születési anyakönyvi kivonatának kiállítására jogosult hivatal nem a Magyar Köztársaság hatósága, így az említett okmány kiadását megtagadó döntésének jogszerűségét, hatáskör hiányában nem vizsgálhattam.

Budapest, 2004. április 7.
Takács Albert