OBH 2966/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A német állampolgárságú panaszos jogi képviselője útján az országgyűlési biztos hivatalához benyújtott beadványában előadta, hogy édesanyja részére kirendelt gondnok (a panaszos testvére) elmozdítása érdekében már több alkalommal fordult Nagykőrös Város Önkormányzatának Városi Gyámhivatalához (a továbbiakban: gyámhivatal), érdemi döntést azonban a gyámhivatal nem hozott.
A beadvánnyal kapcsolatban felmerült az Alkotmány 57. § (5) bekezdésben rögzített jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény ( a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
A gyámhivatal vezetőjétől az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának megküldését kértem, azokat áttanulmányoztam.
A megállapított tényállás
A panaszos magyar-német állampolgárságú édesanyját Nagykörös Város Bírósága 2001. április 4-én cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezte. A  gyámhivatal 2001. május 2-án panaszos édesanyjának gondnokául a panaszos testvérét rendelte ki.
A panaszos édesanyja 24 órás felügyeletet igényelt, ezt 2002. márciusáig egy bérelt lakásban biztosították számára. A lakás bérét és a gondozónő munkadíját az idős hölgy Németországból és Magyarországról kapott nyugdíja fedezte.
A gondnok a panaszos édesanyját március 18-án a nagykőrösi szociális otthonba helyezte el.
A panaszos április 8-án kelt levelében kérte a gyámhivataltól, hogy testvérét mozdítsák el gondnoki tisztségéből. Kérelmében előadta, hogy édesanyja állapota a szociális otthonba helyezése óta jelentősen romlott. Véleménye szerint édesanyja nyugdíja fedezné az otthoni ápolás költségeit, ha mégsem, hajlandó azt kiegészíteni. A panaszos leírta, hogy ő nem tudja édesanyja gondnokságát vállalni, de a családon belül tud erre a tisztségre megfelelő személyt. 
Arról is tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy testvére tervezi édesanyjuk németországi kivizsgálását.
A gondnokot a panaszos beadványával kapcsolatban április 29-ére idézte a gyámhivatal.
A panaszos jogi képviselője május 3-án vette át a gyámhivatalnak azt a válaszlevelét, mely a gondnokkal az április 29-én felvett jegyzőkönyv alapján készült. A gyámhivatal tájékoztatta a panaszost, hogy az idős hölgyet gondnoka azért helyezte szociális otthonba, mert a gondnokolt németországi nyugdíja csökkent, ezért az már nem fedezte a 24 órás otthoni gondozás költségeit. A gondnok április 12-én az idős hölgyet kivizsgálás céljából Németországba (Passauba) szállítatta, erről április 26-án levélben tájékoztatta a panaszost. A gyámügyi ügyintéző azt is leírta, hogy a gondnok - az idős hölgy színvonalasabb ellátása érdekében - tervezi a gondnokolt németországi öregek otthonába való helyezését. A gondnok tevékenységével kapcsolatban a gyámhivatalnak nem volt kifogása, de a gondnok úgy nyilatkozott, hogy azt követően, hogy édesanyját kivizsgálták, gondnoki tisztségéről lemond.
A panaszos jogi képviselője még ugyanezen a napon megjelent a gyámhivatalnál és többek között arra kérte az ügyintézőt; szólítsa fel a gondnokot arra, hogy a németországi kivizsgálás után haladéktalanul szállítassa vissza a gondnokoltat a bérelt lakásba.
A panaszos jogi képviselője május 8-án ismét kérte a gondnok tisztségéből való elmozdítását. Tájékoztatta az ügyintézőt, hogy a panaszos meglátogatta az édesanyját a passaui öregek otthonában, ahol meggyőződött arról, hogy a gondnokolt nyugdíja nem fedezi az ottani ellátás költségeit. A panaszos szerint édesanyja nem ért németül, magyarul viszont lehet kommunikálni vele, ezért érdekeivel ellentétes, hogy külföldön ápolják.
Május 27-ére a gyámhivatal ügyfélként idézte a gondnokot. A gondnok jegyzőkönyvi nyilatkozata szerint a panaszos - azt követően, hogy édesanyjuk visszakerült Magyarországra - mintegy 31.000 DM összeget levett az idős hölgy számlájáról. A gondnok nyilatkozata szerint a németországi idősek otthonában sokkal jobb ellátást kap az édesanyjuk, ezért ragaszkodik hozzá, hogy ott maradjon. A gondozás költségeit a hölgy nyugdíja és a betegbiztosítótól kapott összeg fedezi, az egyéb felmerülő költségeket azonban nem. Annak érdekében, hogy az állítása szerint a panaszos által édesanyjuk számlájáról felvett összeget a panaszos visszafizesse a gondnok Németországban pert indított. A gondnok állásponja szerint a panaszos csupán saját anyagi érdekei miatt kérte azt, hogy gondnoki tisztségéből mozdítsa el  őt a gyámhivatal.
Az ügyintéző még ezen a napon írásban tájékoztatta a panaszos jogi képviselőjét a jegyzőkönyv tartalmáról, és arról is, hogy semmi nem indokolja a gondnok tisztségéből való elmozdítását.
Június 17-én a gyámhivatal a német társhatóságtól arról kért tájékoztatást, hogy az idős hölgy valóban a gondnok által megjelölt otthonban tartózkodik-e, ha igen ott korának és személyiségi állapotának megfelelő ellátásban részesül-e, Németországban személyi és vagyoni érdekeit ki képviseli?
November 5-én a panaszos azt kérte a gyámhivataltól, hogy testvére helyett őt rendeljék édesanyja gondnokául. Az ügyintéző telefoni tájékoztatása szerint a panaszos újabb beadványa után érkezett meg a német társhatóság válasza, mely szerint az idős hölgy a gondnok által megjelölt otthonban tartózkodik, gondozása megfelelő. A német társhatóság kérte a gondnokság átadását. A jelenlegi gondnok úgy nyilatkozott, hogy hajlandó tisztségéről lemondani, valószínűleg a német hatóság a panaszost fogja édesanyja gondnokául rendelni. Fentiekre való tekintettel a gyámhivatal a november 5-én indult eljárást felfüggesztette.
Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
57. (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
•	1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
Csjt. 107. § (1) A gyámhatóság a gyámot tisztségétől felmenti, ha a gyám alkalmatlan, a gyám fontos okból felmentését kéri vagy utólag keletkezik olyan akadály, amely miatt gyámságot nem viselhet.
•	149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról
140. § (1) A gyámhivatal a gyámot a gyermek, a gondnokot a gondnokolt érdekében megfelelő intézkedés megtételére utasíthatja.
(2) A gyám (a gondnok) - függetlenül számadási kötelezettségétől - köteles a gyámhivatal felhívására a gyermek (a gondnokolt) helyzetéről soron kívül felvilágosítást adni.
142. § (1) A gyámot, illetőleg a gondnokot a gyámhivatal kivételesen felmentheti, ha a gyám vagy gondnok működése ellen kifogás nem merül fel, azonban más személy kirendelése a gyámolt vagy gondnokolt érdekeit tekintve kedvezőbb.
(2) Ha a gyámhivatal a gyámot vagy a gondnokot tisztségéből felmenti, elmozdítja, illetőleg azonnali hatállyal felfüggeszti, ezen intézkedésével egyidejűleg új gyámot, gondnokot rendel.
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
3. § (4) Ügyfél az a magánszemély, jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezet, amelynek jogát vagy jogos érdekét az ügy érinti. Az ügyfél jogai megilletik azt a szervet, amelynek feladatkörét az ügy érinti.
13. § (1) Az államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára (a továbbiakban: kérelem) vagy hivatalból indul meg. A felettes szerv a közigazgatási szervet az eljárás megindítására vagy folytatására utasíthatja.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
(2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be.
A vizsgálat megállapításai
A rendelkezésemre álló dokumentumokból megállapítottam, hogy a gyámhivatal a panaszos 2002. április 8-án és május 8-án kelt beadványai után a szükséges eljárási cselekményeket megtette, a gondnokot idézte, jegyzőkönyvi nyilatkozatot vett fel vele, jogsegélyt kért a német társhatóságtól. Eljárási cselekményeiről a panaszost jogi képviselője útján a számára előírt 30 napos ügyintézési határidőn belül tájékoztatta. A gyámügyi ügyintéző azonban a panaszos beadvánnyal kapcsolatban elmulasztott határozatot hozni, ezzel megfosztotta őt a jogorvoslati lehetőségtől, amivel az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való joggal összefüggésben okozott sérelmet.
A gyámhivatal eljárása során meggyőződött arról, hogy a gondnok gondnokoltja érdekében jár el, tisztségéből való elmozdítását nem tartotta indokoltnak. Az első fokon eljáró hatóság feladata ezt követően az lett volna, hogy az ügyintézési határidőn belül lefolytatott eljárásról határozatot hozzon. Az első fokú határozat a panaszos számára megnyitotta volna a jogorvoslati lehetőséget.
A jogsértések elkerülése érdekében  Nagykőrös Város Önkormányzatának Városi Gyámhivatala vezetőjénél kezdeményezem:
- a jövőben az ügyfelek beadványaira az elintézési határidőn belül hozzanak határozatot, amennyiben ez nem lehetséges, a határidőt hosszabbítsák meg, illetőleg szükség esetén az eljárást függesszék fel.

Budapest, 2003. január 15.

Takács Albert