OBH 2868/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós 
Az eljárás megindulása
Egy országgyűlési képviselő, a Cat Otthon Szociális Gondozó és Ellátó Kht. fenntartásában működő Cat Otthon Kht. Idősek Otthona gondozottjainak panaszával fordult hozzám. 
Leveléből kitűnően:” ...korábban évente egy-egy alkalommal fordult elő, hogy az otthon vezetése kezdeményezte valamelyik lakó gondnokság alá helyezését a kerületi gyámhatóságnál, addig most egyetlen hónap alatt hat ilyen kérelem érkezett, és valamennyi esetben kizáró gondnokság megállapítását kérte a szakorvosi véleményt kiállító kerületi ideggondozó intézet főorvosa. Ez pedig azt jelenti, hogy akit kizáró gondnokság alá helyeznek, azt utána nem lehet tovább az otthonban tartani, pszichiátriai betegek otthonában kell elhelyezni, mert elmeállapota ezt teszi szükségessé.” A levél szerint továbbá :...azt is többen észrevételezték, hogy a gondozottak jóval több térítési díjat fizetnek ellátásukért (főleg azok, akiknek nincs hozzátartozójuk), mint amennyit a jogszabály megenged.”
Figyelemmel arra, hogy a beadványban foglaltak felvetették a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elve, illetve a szociális biztonsághoz valamint a tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogok sérelmének a gyanúját, az ügyben 2002. június 11-én vizsgálatot rendeltem el.
A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét, és az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.)18. § (3) bekezdésére hivatkozva, amely szerint az országgyűlési biztos (...) az általa vizsgált ügy intézőjét vagy az eljárást folytató szerv bármely munkatársát meghallgathatja, továbbá az érintett szerv vezetőjét vagy felügyeleti szervének vezetőjét, valamint az annak lefolytatására a jogszabály által egyébként feljogosított szerv vezetőjét vizsgálat lefolytatására kérheti fel, felkértem, hogy a kijelölt módszertani feladatot ellátó intézmény, illetve a Fővárosi Gyámhivatal szakmai segítségével vizsgálja meg, hogy az intézet működése, az otthon által nyújtott ellátás megfelel-e szakmai előírásoknak és a vonatkozó jogszabályok előírásainak. 
Az érintett alkotmányos jogok
•	A jogállamiságból fakadó jogbiztonság elve: “A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” [Alkotmány 2. § (1) bek.]
•	A tulajdonhoz való jog: “értelmében a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.” [Alkotmány 13. § (1) bek.]
•	A szociális biztonsághoz és ellátáshoz való jog: “A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.” [Alkotmány 70/E. § (1) bek.]
A vizsgálat megállapításai
Az általam kért és a közigazgatási hivatal vezetője által elrendelt helyszíni vizsgálat 2002. augusztus 7-én zajlott le. A vizsgálatot végzők megállapítása szerint annak időpontjában nem élt az intézményben gondokság alatt álló lakó. Mentális állapotukra tekintettel - összességében - 24 gondozott esetében (közülük időközben 5 személy elhalálozott) indították meg a gondnokság alá helyezési eljárást Budapest Főváros III. kerületi Gyámhivatalnál. 5 lakó esetében (közülük 1 személy hunyt el) már megtörtént a Gyámhivatal vizsgálata. Nekik nincs hozzátartozójuk. A gondnoki/gyámi leltár alapján, - amely minden esetben 2002. május 21-én készült - ezen személyek csekély ingó vagyonnal rendelkeznek, ingatlan vagyonról az intézménynek nincs információja.
19 lakó esetében (közülük 4 személy hunyt el) a hozzátartozókat minden esetben megkereste az intézmény vezetője, kikérve hozzájárulásukat a gondnokság alá helyezési eljárás megindításához, illetve nyilatkozatukat, miszerint vállalják a gondnoki teendőket. Ennek tényéről az intézmény megfelelő írásos dokumentációval rendelkezik. 16 gondozott esetében a hozzátartozó hozzájárult a gondnokság alá helyezéshez és vállalta is a gondnoki feladatok ellátását. 1 főnél a hozzátartozók írásban jelezték, hogy az eljárás megindításához hozzájárulnak, de a gondnoki tiszt ellátását nem tudják vállalni. 2 gondozottal kapcsolatban a hozzátartozók - a vizsgálat időpontjáig - még nem adtak választ.
Az ellenőrzést végzők megállapították, hogy a gondnokság alá helyezési eljárás megindítását valamennyi esetben az érintett idős ember leépült szellemi állapota indokolta, amelyet a mentálhigiénés ellátás keretében végzett munka során a főnővér, illetőleg az intézmény mentálhigiénés szakembere jelzett az intézményvezetőnek. A vizsgálatok elvégzésére a Szent Margit Kórház Pszichiátriai Gondozó Intézetének főorvosát kérték fel. 
Fontosnak tartom kiemelni, hogy egyes gondozottak esetleges gondnokság alá helyezése - és ezt az intézményvezető nyilatkozata is alátámasztja - helyzetüket nem változtatja meg, figyelemmel arra a körülményre, hogy esetükben nem pszichiátriai betegekről, hanem szellemileg leépült (demens) idős emberekről van szó. Szerződésüket sem eddig, sem ezt követően nem kívánják felbontani, a gondnokság alá helyezett lakók továbbra is az intézményben maradnak.
A beadvány kitért az ellátottak által fizetett térítési díj mértékére is. A szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. tv. (a továbbiakban: Szt.) 115. §-a, illetve a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások térítési díjáról szóló 29/1993. (II.17.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Rendelet) 2. §-a alapján a fenntartó által 2002-ben megállapított intézményi térítési díj összege 39.900 forint/hó (1.330 forint/nap).
Amennyiben a térítési díj összege az ellátott nyugdíjának 80 %-át nem éri el, személyi térítési díjat állapítanak meg. Az Szt. 117/A. §-a (1)-(2) bekezdéseinek, 114. §-a (1) bekezdésének, valamint 115. § (1) bekezdésének megfelelően, a fenntartó az intézményben ellátottak személyi térítési díjak megállapításánál jogszerűen járt el.  A térítési díjak befizetése utólag, az ápolási - gondozási napok alapján történik, és arról a gazdasági osztályon elismervényt, nyugtát kap a befizető. Esetleges kórházi ápolásának idejére a Rendelet 28. §-ának (1) bekezdésének a) pontja értelmében a térítési díj 20 %-át fizeti a lakó. 
A szakmai vizsgálatot végző Fővárosi Közigazgatási Hivatal a térítési díjak vizsgálata során azonban jogsértő gyakorlatra is felhívta a figyelmet. Jelentésük 3. oldalán rögzítik: “...az egyszeri hozzájárulásokkal kapcsolatban azonban megállapítást nyert, hogy az intézmény jogszabálysértő gyakorlatot folytat.” 
Az Szt. 117/B. § (1) bekezdése szerint a szociális és családügyi miniszter által rendeletben meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben a személyi térítési díj mellett az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulás vagy személyi térítési díj pótlék is kérhető. 
Az egyszeri hozzájárulás elnevezést, valamint jogi minősítését a törvény határozza meg. Eszerint csak és kizárólag az az egyszeri alkalommal befizetett összeg tekinthető egyszeri hozzájárulásnak, amelyet kifejezetten az átlagot meghaladó szintű tartós bentlakásos intézményben történő elhelyezési feltételek megteremtése esetén jogosult megállapítani a fenntartó. 
A személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 1/2000. (I. 7.) SZCSM rendelet 43. §-a szerint az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülménynek minősül
a) az olyan önálló, egy- vagy kétszemélyes lakrész, amely lakószobát, konyhát és fürdőszobát, esetleg egyéb helyiséget foglal magába; és egy ellátottra legalább tíz négyzetméter nagyságú lakóterület jut, vagy
b) az olyan egy- vagy kétszemélyes lakószoba, amelyhez önálló fürdőszoba tartozik,
és épülete korszerűen kialakított és berendezése teljes mértékben felszerelt (tv, hűtőszekrény, mosógép stb.).
Az intézetben élők közül 32 személy fizetett be - felújítási hozzájárulás címén! - 200.000 Ft-tól - 1.000.000 Ft.- terjedő összegben egyszeri hozzájárulást. Ezek a személyek azonban olyan 1-2, illetve 3 ágyas szobákban élnek, amelyek az idézett rendelkezésnek nem felelnek meg.
A vizsgálat összességében azt állapította meg, hogy intézet céltudatosan törekszik arra, hogy az itt élők nyitott, humanizált, belső és külső kapcsolataiban gazdag intézményi elhelyezés mellett kapják meg a nekik megfelelő ellátást. Azonban a jogrend kereteinek áthágása nem rendelhető e cél elérésének eszköztárába, ellenkezőleg. Az intézmény egyösszegű hozzájárulások megállapításával kapcsolatos jelenlegi gyakorlata a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvének sérelmén túl, sérti az érintettek tulajdonhoz fűződő  alkotmányos jogát is. 
Tekintettel azonban arra, hogy Budapest Főváros Közigazgatási Hivatalának vezetője az intézmény jogszerű működésének helyreállítása érdekében kötelezte az intézet fenntartóját, hogy a jogszerűtlenül kért egyszeri hozzájárulásokat 120 napon belül - a Hivatalnak is igazoltan -  térítse vissza, továbbá kötelezte a jogszerűtlen gyakorlat alapján kötött gondozási megállapodások módosítására is, az intézmény vezetőjénél külön kezdeményezést nem teszek. 
Felkérem a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy felszólítása teljesítésének végrehajtását kísérje figyelemmel, és a fenntartó által tett intézkedésekről adjon tájékoztatást.

Budapest, 2002. szeptember 6.

Lenkovics Barnabás