OBH 2815/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária
Az eljárás megindítása
A panaszos 2002 májusában benyújtott panaszában azt kifogásolta, hogy gyermekét azért nem vették fel Kazincbarcikán a Dózsa György Úti Általános Iskolába, ahova be akarta íratni, mert a polgármester utasítására csak a körzetben állandó lakóhellyel rendelkezőt vehetett fel az iskola, és az ő gyermekének tartózkodási hely bejelentése volt.
Tekintettel arra, hogy a panaszban foglaltak alkotmányos jogok sérelmére utaltak (jogbiztonság, az ifjúság védelemhez való joga, művelődéshez való jog), az ügyben vizsgálatot indítottam. A vizsgálat lefolytatására és ennek eredményéhez képest a szükséges intézkedés megtételére még 2002 júniusában felkértem az önkormányzat törvényességi felügyeletét ellátó Borsod–Abaúj–Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét. A hivatalvezető 2002 júliusi válaszában – az iratokat csatolva – ismertette vizsgálatának eredményét, azt hogy törvénysértést nem állapított meg.
A megállapított tényállás
A közigazgatási hivatal vezetője vizsgálatának megállapításait a következőkben összegezte:
„Kazincbarcika Város Önkormányzatának Képviselő–testülete – a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Okt.) 90. § (1) bekezdésének megfelelően – 1997–ben meghatározta az általa fenntartott általános iskolák működési (felvételi) körzeteit, a 226/2001. (X.19.) sz. Ökt. határozatában pedig döntött arról, hogy a város általános iskoláiban, a 2002/2003. tanévben hány első osztály indítható.
A Polgármesteri Hivatal Intézményirányító Osztálya az általa kiadott, az első osztályosok beíratására vonatkozó közleményében – többek között – arról is tájékoztatta a szülőket, hogy a beiratkozás első két napján az iskola felvételi körzetébe tartozó gyermekek beíratása történik, míg a harmadik napon kerülhet sor a más körzetből beiratkozni szándékozó gyermekek szüleinek fogadására.
Ezen intézkedések megtételével kívánt eleget tenni az önkormányzat a fenntartói minőségéből adódó – az intézményei gazdaságos működtetésére vonatkozó – kötelezettségének, és biztosítani az Okt. 13. § (1) bekezdésében deklarált, a szülőt megillető szabad iskolaválasztási jogot.
A hivatalunkhoz felterjesztett jegyzőkönyvek, valamint a városi önkormányzat polgármesterétől és jegyzőjétől kapott információk alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat képviselő–testülete nem hozott olyan tartalmú határozatot, mely szerint az általános iskolák „csak a lakóhely és nem a tartózkodási hely szerint körzetükhöz tartozó tanulókat vehetik fel”, amely ezáltal ellentétes lett volna az Okt. 66. § (2) bekezdésével. Az általános iskola igazgatójától is kértem felvilágosítást arra vonatkozóan, hogy melyik önkormányzati határozatra hivatkozik a 2002. április 24–én kelt, a panaszos részére megküldött levelében. Kérésemre az iskolaigazgató önkormányzati határozatot nem, csupán a 3618–4/2002. számú polgármesteri körlevelet tudta megnevezni, de megítélésem szerint az sem tartalmaz törvénysértő utasítást.
A Dózsa György Úti Általános Iskolában voltak problémák az első osztályosok beiratkozása kapcsán, amely az önkormányzat tisztségviselői előtt ismeretes volt, a mellékletből kitűnően ezekkel érdemben foglalkoztak.
Az Intézményirányító Osztály vezetőjétől megtudtam, hogy a panaszos szülő valóban felkereste gyermeke beiratkozásával kapcsolatban, de ekkor még a beiratkozások nem zárultak le, ezért az Okt. 66. § (1) bekezdése alapján az iskola igazgatójához irányította.
A szülő nem nyújtott be gyermeke tanulói jogviszonya létesítésével kapcsolatos felülbírálati kérelmet, hiszen 2002. április 29–én lakóhelyet létesített gyermekének az iskola felvételi körzetében, így a beírása megtörtént, a tanulói jogviszony létrejött.
A rendelkezésemre álló iratok és információk alapján megállapítottam, hogy fenti ügyben törvénysértő önkormányzati döntés nem született, ezért hivatalom részéről további intézkedések megtételét nem tartom szükségesnek.
A beiratkozással összefüggő lakcímváltoztatással kapcsolatban felügyeleti intézkedés megtételére okot nem találtam.”
Az érintett alkotmányos jogok
•	A jogbiztonság követelménye az Alkotmány 2. § (1) bekezdése alapján.
•	Az ifjúság védelemhez való joga: Alkotmány 16. § "A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit."
•	A művelődéshez való jog: Alkotmány 70/F. § „(1) A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot.
(2) A Magyar Köztársaság ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező általános iskolával, képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép– és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával valósítja meg.”
Az alkalmazott jogszabályok
•	A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Okt.) 
•	A nevelési oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI.8.) MKM rendelet
A vizsgálat megállapításai
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa hatásköre szerint azt vizsgálja, hogy a hatóság vagy közszolgáltató (közintézmény) döntése, eljárása okozott–e az állampolgárnak az alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot.
Az általános iskolai beíratáskor érvényesülnie kell a tankötelezettségnek, ami az intézményi rendszer oldaláról azt jelenti, hogy mindig lennie kell olyan iskolának, amely köteles a gyermeket felvenni. Az Okt. 66. § (2) bekezdése ezért rendelkezik úgy, hogy az iskola „köteles felvenni, átvenni azt a tanköteles tanulót, akinek lakóhelye, ennek hiányában tartózkodási helye a körzetében található (kötelező felvételt biztosító iskola).” Ha e kötelezettségét az iskola teljesítette, akkor veheti fel a szabad helyekre a nem a körzetbe tartozó gyermekeket. A fenntartó önkormányzatnak az a levele, amelyben kérte az igazgatókat, hogy az első két beíratási napon a felvételi körzetébe lakók beíratása történjen, és az ezen kívüli gyermekeket csak a harmadik napon írják be, megfelelt ennek az elvnek. (Egyébként ugyanilyen tartalmú volt a szülőkhöz szóló 2002. március 22–i közlemény is.) A zavart az okozta, hogy  panaszos és más szülők, továbbá az iskola igazgatója nem a tartalma szerint értelmezték az Okt.-nek az előbb már említett rendelkezését. A 66. § (2) bekezdés ugyanis nem úgy szól, hogy az iskola, köteles felvenni azt a gyermeket, akinek lakóhelye vagy tartózkodási helye a körzetben van. A tartózkodási hely ugyanis csak kivételesen irányadó, akkor ha valami miatt a gyermek nem a lakóhelyén (”állandó lakcímén”  - a régi fogalom szerint) kénytelen ténylegesen lakni, és ez a körülmény akadályozná az iskolába járását. Pl. a szülők huzamosabb külföldi tartózkodása vagy kórházi ápolása miatt a gyermeket a más településen élő nagyszülőknél helyezik el. A vizsgált esetben viszont arról volt szó, hogy a gyermek lakóhelyétől alig távolabb létesítettek számára tartózkodási helyet a településen, ahonnan a lakóhelye szerinti körzeti iskola is nehézség nélkül elérhető lett volna. A törvény adta kivételes lehetőséget – aminek a célja a tankötelezettség teljesítése, az hogy a gyermek lakóhelyétől távol is legyen a felvételére köteles iskola – a rendeltetésének megfelelően kell alkalmazni. Ha ez nem így lenne, hanem a lakcímbejelentést az iskolaválasztási jog szélesítésére használhatnák, akkor ez az ellátási kötelezettséget áttekinthetetlenné tenné, továbbá más szülők és gyermekeik számára okozhat bizonytalanságot, esetleg hátrányt is. A panaszos által választott iskolában is az történt, hogy a körzetben lakóhellyel rendelkező gyermekek beíratását akadályozta volna, hogy már az első felvételi napon nagyobb számban vettek fel a körzetbe akkor, a beiratkozási közlemény kiadása után átjelentkező gyermekeket. (A beiratkozás előtti ilyen lépések egyébként más iskola körzetéhez tartozó gyermekek helyzetében is problémát okozhatnak.) Az előbbiekből az is kitűnik, hogy nem a polgármester levele vagy az önkormányzat határozata rendelkezik úgy, hogy a kötelező felvétel szabályát elsődlegesen a lakóhely, és nem a tartózkodási hely szerint kell alkalmazni. Ez a félreértés okozta a panaszos által sérelmezett sok, felesleges utánajárást, ami a pontosabb tájékoztatással elkerülhető lett volna. (Megjegyzem, hogy a lakcímbejelentés valós voltát a hatóság vizsgálhatja, kiskorúak esetén pedig a szülőktől való különélés okát a gyámhatóság is.)
A panaszos kifogásolta azt is, hogy a polgármester az igazgató akarata és az iskola meglévő kapacitása ellenére több ízben akadályozta a további első osztály indítását. Az új tanévben indítható első osztályok számát – az egyes körzetekben lakó tankötelessé váló gyermekek száma és az Okt. osztálylétszám előírásai alapján – az iskolákat fenntartó önkormányzat meghatározhatja. Ennek az az oka, hogy az iskola feladatainak ellátásához az önkormányzatnak kell biztosítania a szükséges pénzügyi fedezetet. (E döntéshez csak egy szempont az adott iskola befogadóképessége, a város összes iskoláját és az optimális költségeket, továbbá még számos oktatási célt kell tekintetbe venni.) Természetesen helyes, ha a város iskolái iránt megnyilvánuló, a kötelező felvételtől eltérő igényeket a fenntartó figyelembe veszi, de ennek vannak az intézményhálózatból adódó korlátai is. A szülők szabad iskolaválasztásának joga nem korlátlan, a kötelező felvétel után fennmaradó helyeken érvényesíthető. (Ez 2002–ben is megvalósulhatott a város hét iskolája között.)
A 2002. évi beiskolázás tapasztalatait a polgármesteri hivatal a felmerült problémák alapján – ideértve a panaszos ügyét is – tüzetesen megvizsgálta, és a tanuló csoportok iskolák közötti elosztására több új változatot is készített a 2003–as beíratáshoz. Ennek eredményeként ebben az évben a várost a korábbi hat helyett már csak három felvételi körzetre osztották, ami a szülők számára nagyobb választási lehetőséget adott.
Összegezve: A panasz vizsgálatának eredményeként megállapítottam, hogy a tanköteles gyermek és szülője alkotmányos jogával összefüggésben nem okozott visszásságot sem a képviselő–testület, sem a polgármester eljárása.
Budapest, 2003. május 20.
Takács Albert