JELENTÉS
az OBH 2642/2002. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása

A panaszos  anya beadványában kiskorú gyermeke kapcsolattartási ügyében illetékes Sopron Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Szociális Iroda Városi Gyámhivatala (a továbbiakban: Gyámhivatal) elhúzódó eljárását sérelmezte. 

A panaszos 2002 januárjától jegyzőkönyvi nyilatkozataiban és beadványaiban folyamatosan kérte a Gyámhivatalt, hogy az apát figyelmeztesse a kapcsolattartást szabályozó bírói ítélet betartására, álláspontja szerint beadványaira a hatóság késedelmesen reagált.

Az ügyben felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog, továbbá a 67. § (1) bekezdésében rögzített, a gyermek megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez való joga sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 

A Gyámhivatal vezetőjétől az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának megküldését kértem, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás

A Soproni  Városi Bíróság 2001. július 9-én kelt ítéletével a panaszos 1994-ben született fiát az apánál helyezte el, a panaszos kiskorúval való kapcsolattartását szabályozta. A panaszos az ítéletet megfellebbezte, a Győr-Moson-Sopron Megyei Bíróság a városi bíróság ítéletét 2001. november 26-án helybenhagyta. Az ítélet szerint a panaszos 2002. január 1-jétől kezdődően kéthetente pénteken 18 órától vasárnap 18 óráig magával vihette a gyermeket budapesti lakóhelyére. 

A gyermek apja 2002. január 16-án a Gyámhivatalnál a következőket mondta jegyzőkönyvbe: a panaszos január 11-én vihette először magával a gyermeket Budapestre. A kisfiú nem akart elmenni az anyjával, ezért a panaszos erőszakkal tuszkolta be az autóba. A panaszossal eltöltött hétvége után a gyermek lelkibeteg lett, másnapra belázasodott, orvoshoz kellett vinni. Az apa a Gyámhivataltól a kapcsolattartás korlátozását kérte. A Gyámhivatal vezetője tájékoztatta az apát arról, hogy a kapcsolattartás bírósági szabályozása óta két év még nem telt el, ezért annak újraszabályozására a bíróság a jogosult. 

A panaszos a Gyámhivatalhoz január 23-án érkezett levelében leírta, hogy a kisfiú azért nem akart vele január 11-én elmenni, mert az apja mindent megtesz annak érdekében, hogy a gyermeket a panaszos ellen nevelje. Arra kérte a hatóságot figyelmeztessék az apát arra, hogy  köteles a bírósági ítéletben foglaltaknak eleget tenni. 

A gyermek apja február 5-én kelt levelében a következőket közölte a panaszossal: " értesítelek, hogy 2002. január 11-13-áig tartó első hosszú hétvégi budapesti láthatás, mely erőszakos elvitellel valósult meg, olyan traumát okozott Gergőnek, hogy pszichológus segítségét kell azóta is igénybe venni. A kezelés ideje alatt Gergő láthatása a pszichológus kifejezett kérésére nem lehetséges. Kérlek, hogy tedd félre indulataidat és hozd meg azt az áldozatot gyermekünk sikeres rehabilitációja érdekében, hogy a kezelés ideje alatt lemondasz a láthatásról. Természetesen a kezelés végeztével a zárójelentést és az igazolásokat Neked is és a Gyámhivatalnak is megküldöm."

A Gyámhivatal február 13-ára - közös meghallgatásra - az apát idézte, a panaszost az időpontról értesítette. Az ekkor felvett jegyzőkönyv szerint a január 25-27-én esedékes kapcsolattartás a gyermek betegsége miatt elmaradt. A kapcsolattartás pótlására a következő héten került volna sor, ekkor azonban a gyermeknek születésnapi zsúrja volt, ezt a panaszos nem akarta megzavarni. A február 8-10-ei kapcsolattartás is elmaradt, az apa szerint a pszichológus kifejezett kérésére nem adta ki a gyermeket a panaszosnak. Az eljáró ügyintéző a jegyzőkönyvben írásban figyelmeztette az apát az anyai kapcsolattartás akadályozása miatt. Mindkét szülőt felkérte arra, hogy a gyermek érdekét, testi-lelki fejlődését tartsák szem előtt és ennek érdekében működjenek együtt a kezelőorvossal, továbbá arra is, hogy az esetleges problémák elkerülése végett írásban, ajánlott feladással érintkezzenek egymással, amelyet az eljárás során bizonyítékként becsatolhatnak.

A panaszos február 25-én a Gyámhivatalhoz küldött faxában kérte az elmaradt kapcsolattartások pótlását, javasolta, hogy az apa vigye a gyermeket Budapestre, töltsék együtt a szülők és a gyermek a kapcsolattartási időt, vegyenek részt közös programokon, időpontul a március 1-3-ai hétvégét javasolta. A fenti javaslatot a gyermek apjának is megírta. Az apa válaszlevelében közölte a panaszossal, hogy a gyermek még az ő kíséretében sem akart Budapestre utazni az édesanyjához. Az apa mindkét levél másolatát megküldte a Gyámhivatalnak.

A Gyámhivatal március 4-én kapta meg a gyermek kórházi zárójelentését. A pszichiáter szakvéleménye szerint: "a gyermek jelen állapotát tekintve javasolt az anyával való kapcsolattartás, de egyelőre csak a biztonságot nyújtó, megszokott otthoni környezetben."

A panaszos március 7-én jogi képviselőjével együtt, idézés nélkül megjelent a Gyámhivatalnál. Tájékoztatta az ügyintézőt a február 22-24-ei anyai kapcsolattartás elmaradásáról, közölte, hogy a következő kapcsolattartás március 8-ától esedékes, ő ekkor elmegy a kisfiúért, amennyiben ez a kapcsolattartás is meghiúsul, úgy azt azonnal jelezni fogja. A panaszos kérte az ügyintézőt, hogy az apa figyelmét hívja fel a bírói ítéletben foglaltak maradéktalan betartására.

Március 11-én a Gyámhivatal vezetője a soproni rendőrkapitányságtól bekérte a február 8-án elmaradt anyai kapcsolattartás ügyében kihívott járőr által felvett jegyzőkönyv másolatát. A rendőrkapitányság a kért jegyzőkönyvet április 8-án megküldte.
 
Március 12-én kelt, a Gyámhivatalnak címzett levelében a panaszos közölte, hogy a március 8-ai anyai kapcsolattartás meghiúsult, ismételten kérte a hatóságot, hogy az apát szólítsák fel a bírói ítéletnek megfelelő magatartásra. A panaszos beadványában az apa bírságolását is indítványozta, kérte az ügyintézőt tisztázza az apával a február 8-10-e között esedékes kapcsolattartás elmaradásának okát. 

A panaszos jogi képviselője március 21-én javasolta, hogy a Gyámhivatal az anyai kapcsolattartás elősegítése érdekében kérje a Kapcsolat Alapítvány segítségét.

A Gyámhivatal az apát március 29-ére idézte annak érdekében, hogy február  22-24-én és a március 8-án elmaradt kapcsolattartás okait tisztázzák. Az elmaradt kapcsolattartás okairól az apa jegyzőkönyvbe mondott nyilatkozata eltér a panaszos beadványában foglaltaktól. Az apa ekkor csatolta a jegyzőkönyvhöz azt a kereseti kérelmet, amelyet jogi képviselője útján nyújtott be a Soproni Városi Bírósághoz. A keresetlevélben kérte az anyai kapcsolattartás újraszabályozását, továbbá a korábbi ítélettel megállapított kapcsolattartás végrehajtásának felfüggesztését. A gyermek apja mellékelte a gyermekpszichiáter szakvéleményét, mely szerint a kisfiú állapota miatt a tavaszi szünetben az otthoni, apával való tartózkodást javasolja. Az ügyintéző kérdésére az apa elmondta, hogy elolvasta a Kapcsolat Alapítvány tájékoztatóját, és azt is, hogy döntése előtt először konzultálni szeretne a gyermek kezelőorvosával.	

Április 11-én a Gyámhivatal megkapta a Soproni Városi Bíróság végzését, melyben ideiglenes intézkedésként a panaszos és gyermeke kapcsolattartását a következőképpen szabályozta: a panaszos a kiskorúval minden páros hét szombatján és minden páratlan hét vasárnapján 9-től 18 óráig úgy tarthatta a kapcsolatot, hogy az apa mindenkori lakására  kellett elmennie a gyermekért, a kapcsolattartás végén pedig oda kellett visszavinnie őt.

A panaszos jogi képviselője április 16-án bejelentette a Gyámhivatalnál, hogy a bíróság ideiglenes intézkedésével szabályozott anyai kapcsolattartást a gyermek apja április 6-án és 14-én is megakadályozta, segítséget kért az ideiglenes intézkedés végrehajtásához. 

Április 18-án a panaszos kérte a Gyámhivatal tájékoztatását arról, hogy a gyermek apja az elmaradt kapcsolattartásokat mivel indokolta, milyen bizonyító okiratokat, egészségügyi papírokat mutatott be. Tájékoztatta arról a hatóságot, hogy a gyermek elhelyezésének megváltoztatására jogi képviselője útján keresetet indított a Soproni Városi Bíróságnál. Beadványához mellékelte a gyermek apjának április 10-én és 11-én kelt leveleit is. Az apa korábban kelt levelében az április 14-én esedékes kapcsolattartásra egy semleges helyet ajánlott, majd a következő napon azt írta a panaszosnak, ha  a gyermeket látni akarja, menjen be érte a lakásba.

Április 25-én kelt határozatában a gyámhivatal az anyai kapcsolattartások meghiúsítása miatt az apát figyelmeztetésben részesítette. A határozatban tájékoztatta az anyát arról, hogy a február 8-10-e között elmaradt kapcsolattartás okairól a nyilatkozatokat a február 13-án felvett jegyzőkönyvben már rögzítették, melyet a panaszos is tudomásul vett. A Gyámhivatal további igazolások kérését nem tartotta szükségesnek, a rendőrségtől bekért jegyzőkönyvet a határozathoz mellékelte.

 A hatóságnál május 28-án iktatott levelében a panaszos ismét bejelentette a Gyámhivatalnál, hogy az április 20-án esedékes kapcsolattartást az apa megakadályozta. A panaszos levele szerint az apa - mint ahogyan azt korábban is tette - csak a lakáson belül akarta átadni a gyermeket az anyának. A panaszos, azért mert volt férje a lakáson belül korábban már bántalmazta, nem szívesen ment volna be a házba. Állítása szerint a gyermek érdekében azonban hajlandó lett volna a kisfiúhoz a házba bemenni, ha volt férje a panaszost kísérő - és a jövőben esetleg tanúként meghallgatható - hölgyet is beengedi. Erre a gyermek apja nem volt hajlandó. Az apa a meghiúsult kapcsolattartásról video, a panaszos pedig hangfelvételt készített. A panaszos az elmaradt kapcsolattartás miatt ismételten arra kérte a hatóságot, hogy az apát pénzbírsággal sújtsa, továbbá, hogy a kapcsolattartást helyezze a Kapcsolat Alapítvány hatáskörébe.  

A Gyámhivatal június 17-ére telefonon idézte az apát. Ekkor az apát tájékoztatták arról, hogy a panaszos az országgyűlési biztosnál panaszt tett a Gyámhivatal elhúzódó eljárása miatt. Az ügyintéző kérdésére az apa elmondta, hogy május 4-étől a kisfiúnak már volt kapcsolata az édesanyjával. A kapcsolattartás úgy zajlott, hogy a gyermek lement a kapu elé és mintegy 15 percet töltött az édesanyjával. A gyerek édesanyjával való találkozását az apa minden alkalommal videofilmre rögzítette.

A Soproni Városi Bíróság 2002. július 11-én kelt végzésével a panaszos gyermekével való kapcsolattartását 2002. december 31-éig szünetelteti.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1)  A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

11. § (2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen....
39. § (3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében,
68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén f) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményeire, és felszólítja annak megváltoztatására.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról

27. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a szülő, valamint a más kapcsolattartásra jogosult közeli hozzátartozó közötti családi kapcsolatot fenntartsa, továbbá
b) az arra jogosult szülő a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően elősegítse.
(2) A kapcsolattartási jog formái: folyamatos és időszakos kapcsolattartás a gyermek elvitelének jogával és visszaadásának kötelezettségével, továbbá a gyermek tartózkodási helyén történő meglátogatása, levelezés, telefonkapcsolat, ajándékozás, csomagküldés.
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a bíróság hatáskörébe tartozik.
30. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával - tárgyalás megtartásával - rendezi. Ennek során a szülő és más kapcsolattartásra jogosult a folyamatos és az időszakos kapcsolattartás gyakoriságáról és időtartamáról, a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről és módjáról, a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, az elmaradt kapcsolattartás pótlásáról, valamint - szükség szerint - egyéb formáiról megegyezhetnek.
32. § (1) Ha a kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárásban a rendelkezésre álló adatok szerint a kapcsolattartási jog korlátozása, szüneteltetése vagy megvonása látszik indokoltnak a gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartás végrehajtását az új határozat jogerőre emelkedéséig felfüggesztheti.
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a különélő másik szülő ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget.
(2) Ha a gyermeket nevelő szülő vagy más személy a kapcsolattartást szabályozó határozatnak nem tesz eleget, a gyámhivatal írásban figyelmezteti magatartásának következményeire, ennek eredménytelensége esetén az Áe. végrehajtásra vonatkozó szabályait alkalmazza.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról

Csjt. 92. § (1) A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani. A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn.
(4) A kapcsolattartásról - a szülők megegyezésének hiányában, illetőleg a szülők és a gyám közötti vita esetében - a gyámhatóság dönt. Ha házassági vagy gyermek-elhelyezési per van folyamatban, a szülők megegyezésének hiányában a kapcsolattartásról a bíróság dönt. A gyámhatóság, illetőleg a házassági vagy gyermek-elhelyezési perben a bíróság a felróható magatartást tanúsító szülő kapcsolattartási jogát a gyermek érdekében korlátozhatja vagy megvonhatja, illetőleg e jog gyakorlásának szünetelését rendelheti el.
(5) Ha a kapcsolattartás kérdésében a bíróság döntött, ennek megváltoztatását a határozat jogerőre emelkedésétől számított két éven belül csak a bíróságnál lehet kérni.
(6) A kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
81. § Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére (ingatlan birtokba adására, lakás kiürítésére stb.) vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban: meghatározott cselekményre) irányul, a végrehajtást az a legalsóbb fokú közigazgatási szerv foganatosítja, amelynek illetékességi területén a kötelezett lakása vagy székhelye, illetőleg az ingatlan van. Ha nem a végrehajtást elrendelő közigazgatási szerv jogosult a foganatosításra, e célból az illetékes szervet kell megkeresni.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet;
d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja.

A vizsgálat megállapításai

A panaszos első beadványa a Gyámhivatalhoz 2002. január 23-án érkezett. A Gyámhivatal a panaszos és volt férje közös meghallgatását február 13-ára (a 30 napos ügyintézési határidőn belül) tűzte ki. Ekkor tisztázták az elmaradt kapcsolattartások okait, a felvett jegyzőkönyvben az apát az ügyintéző figyelmeztette, a szülőket felkérte arra, hogy a gyermek érdekét szem előtt tartva működjenek együtt. A Gyámhivatal eljárása a jogszabályi előírásoknak megfelelő volt.

A panaszos február 25-én, március 7-én és 12-én kérte ismételten a Gyámhivatal segítségét az anyai kapcsolattartás végrehajtásához. A panaszos jogi képviselője március 21-én javasolta először azt, hogy a kapcsolattartás elősegítésére vegyék igénybe a Kapcsolat Alapítvány szolgáltatásait.

Az apát az ügyintéző a fenti beadványokkal kapcsolatban március 29-én hallgatta meg. Szerencsés lett volna erről az időpontról a panaszost is értesíteni, közös meghallgatásukon a felek között egyezségkötés létrehozását megkísérelni. A Kapcsolat Alapítvány hatáskörébe az anyai kapcsolattartást a Gyámhivatal - tekintettel arra, hogy a gyermek apja a kapcsolattartás újraszabályozását kérte a bíróságtól - nem utalhatta. A panaszost a Gyámhivatal az apa meghallgatásáról, továbbá arról, hogy a Kapcsolat Alapítvány segítségét a szülők csak önkéntesen, vagy a bíróság döntése alapján vehetnék igénybe nem tájékoztatta. A gyermek apját csak a panaszos és jogi képviselője két újabb beadványa után, április 25-én figyelmeztette. 

Az anya következő beadványát a Gyámhivatal május végén iktatta. Ennek a beadványnak a nyomán is csak a gyermek apját hallgatta meg, a panaszost sem a meghallgatás időpontjáról sem annak eredményéről nem értesítette, kérelméről nem hozott határozatot, eljárását nem hosszabbította meg. A Gyámhivatal - február 25-étől április 25-éig, majd május végétől a bíróság július 11-én kelt, az anyai kapcsolattartást szüneteltető végzéséig - elhúzódó eljárásával megsértette a panaszos jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jogát. 

A jogsértések elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján Sopron Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Szociális Iroda Városi Gyámhivatala vezetőjénél kezdeményezem: a jövőben fokozottabb figyelmet fordítson az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvényben meghatározott ügyintézési határidő betartására.

Felhívom a gyámhivatal vezetőjének figyelmét, hogy a kapcsolattartás végrehajtásának elősegítésére a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) lehetőséget ad a gyermekjóléti szolgálat segítségének igénybe vételére, adott esetben a kapcsolattartás végrehajtása során a gyermek védelembe vétele is együttműködésre késztetheti a szülőket.

A gyámügyi eljárás vizsgálatán túl, a rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítottam, hogy a szülők egymás közötti konfliktusaikat nem tudják kezelni. A konfliktusok megoldását a Gyámhivataltól, a bíróságtól és az országgyűlési biztostól várják, ehhez eszközül használják közös gyermeküket. A kiskorú gyermek érdekével ellentétes, továbbá az egészséges lelki fejlődését gátolja, ha az elvált szülei minden kapcsolattartásról hang-, illetve filmfelvételt készítenek, tanúkat sorakoztatnak fel, a gyermeket erőszakkal késztetik kapcsolattartásra. A Gyvt. szerint a mindenkori országgyűlési biztosnak feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak azonban csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a  gyermeknek ezt a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben nyújtsa. A fenti szabályozás kizárja annak vizsgálatát, hogy a szülők okoznak-e gyermeküknek a kiskorú alkotmányos jogaival összefüggésbe hozható sérelmet.

Budapest, 2002. október 24.

										Takács Albert