OBH 2487/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a Vám- és Pénzügyőrséghez - tudomása szerint ú.n. zöld számra - érkezett névtelen bejelentés alapján a vámhatóság átkutatta a lakását. Az eredménytelen kutatás után aláírattak a panaszos férjével egy nyilatkozatot, amely szerint az eljárás ellen nem él panasszal. A panaszos ugyan nem merítette ki jogorvoslati lehetőségét, de tekintettel arra, hogy a névtelen bejelentésekkel összefüggő intézkedések veszélyeztethetik az állampolgárok alkotmányos jogait, továbbá, mivel a konkrét ügyben felmerült a jóhírnévhez és a magánlakás sérthetetlenségéhez fűződő alkotmányos jogok sérelmének gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. § (2) bekezdésére tekintettel, hivatalból vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog: 
•	A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.) 
•	Jóhírnévhez és a magánlakás sérthetetlenségéhez való jog (Alk. 59. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
•	1997. évi CIII. törvény a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól
Jövedéki ellenőrzés
73. § (1) A vámhatóság és az adóhatóság a jövedéki szabályok megtartásának ellenőrzése érdekében
c) bárkinek a tulajdonában, használatában lévő bármely olyan helyet, helyiséget ellenőrizhet, amelyről a rendelkezésre álló adatok alapján feltételezhető, hogy ott ásványolajat vagy kereskedelmi mennyiségű egyéb jövedéki termékeket tartanak, tárolnak;
(2) A vámhatóság az olyan jövedéki termék felderítése érdekében, amely után az adót nem fizették meg,
a) az illetékes vámhatóság vezetőjének határozata alapján beléphet és ellenőrzést folytathat az olyan helyiségben, amelyről azonosított és ellenőrzött forrásból beszerzett adatok, a tevékenység folytatásának körülményei alapján valószínűsíthető, hogy ott jövedéki terméket adóraktári engedély nélkül állítanak elő, vagy adózatlan jövedéki terméket jogellenesen raktároznak,
(3) A (2) bekezdés a) pontjában foglalt esetben a helyiségbe való belépés és az ott folytatott ellenőrzés két hatósági tanú jelenlétében történik. A vámhatóság az intézkedésről jegyzőkönyvet vesz fel. A jegyzőkönyvben rögzíti az intézkedés során megállapított tényeket, illetve a hatósági tanúk azonosításához szükséges adatokat.
•	1995. évi C. törvény a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 45/1996. (III. 25.) Korm. rendelettel
Tv. 175. § (3) A vámszervezetre háruló feladatok teljesítése során a szervezet szolgálati jogviszonyban álló tagja jogosult
c) a vámjogszabály és a vámszervezet feladatát meghatározó egyéb jogszabályok megsértésének észlelése, gyanúja esetén a jogsértés megszüntetése, mértékének felderítése és a bizonyítékok biztosítása érdekében a szükséges intézkedéseket megtenni. Ez a jogosultság és kötelezettség a szolgálaton kívül levő pénzügyőrre is vonatkozik, ha az esetnél a szolgálatban levő pénzügyőr nincs jelen, vagy ha a szolgálatban levő pénzügyőrt az intézkedésben segíteni kell;
Vhr. 242/A. § (1) A tv. 175. §-a (3) bekezdésének c) pontjában megfogalmazott feladatok végrehajtása érdekében a jogsértések megelőzése, megakadályozása, mértékének felderítése, a bizonyítékok biztosítása és a tényállás tisztázása céljából a vámhatóság a szabálysértés elkövetésével gyanúsítható személyt és tanukat meghallgathatja, a bizonyítékul szolgáló vagy elkobzás alá eső dolgokat lefoglalhatja, továbbá helyiségellenőrzést végezhet. Jogsértés elkövetésének gyanúja esetén a kezdeményezett eljárás szabályai az irányadók.
•	1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 11/1977. (III. 30.) MT rendelettel
Tv. 2. § A közérdekű bejelentéseket, javaslatokat és panaszokat e törvény szerint kötelesek elintézni:
a) az állami szervek, vállalatok, intézetek, intézmények,
Vhr. 7. § Az elintézésre hivatott szerv vezetője dönti el, hogy a névtelen bejelentésre indít-e vizsgálatot. Vizsgálat csak akkor rendelhető el, ha alaposan feltételezhető, hogy a bejelentés tartalma megfelel a valóságnak.
Tv. 15. § (1) A közérdekű bejelentést (javaslatot) tevő kérheti, hogy az eljárás során ne fedjék fel személyét. Ennek a kérelemnek - ha a vizsgálat eredményessége mást nem kíván - eleget kell tenni.
(2) Ha a vizsgálat érdeke megkívánja, hogy a bejelentést tevő személyét felfedjék, erről őt minden esetben előzetesen tájékoztatni kell.
(3) Ha nyilvánvalóvá vált, hogy a bejelentő rosszhiszeműen járt el - a felettes szerv vezetőjének előzetes hozzájárulásával, illetőleg a további eljárás kezdeményezésére jogosult személy kérelmére -, fel kell fedni kilétét.
(4) Az elintézésre hivatott szerv vezetője a (3) bekezdésben foglaltak esetében köteles a megfelelő (fegyelmi vagy büntető) eljárást kezdeményezni, vagy az eljárás megindításának lehetőségéről az érdekeltet tájékoztatni.

Megállapított tényállás:
	2000. március 19-én, a délelőtti órákban a Vám- és Pénzügyőrség két munkatársa és a helyi önkormányzat két alkalmazottja - mint hatósági tanúk - ellenőrzés céljából megjelentek a panaszos lakásán. A beadvány szerint a pénzügyőrök azt mondták, hogy az ellenőrzésre azért került sor, mert a vámhatóság által közzétett zöld számon névtelen bejelentés érkezett arról, hogy engedély nélkül cigarettát és szeszesitalt árusítanak.
	A jövedéki ellenőrzést a jövedéki törvény 73. § (2) bekezdés a) pontja alapján elrendelő 511/25-2002. számú határozat indoklása szerint: "Nevezett  alaposan gyanúsítható adózás alól elvont jövedéki termékkel végzett jogellenes tevékenység folytatásával - birtokbantartás." 
	A négy személy a ház valamennyi helyiségét átvizsgálta (a panaszos szerint átkutatta), de nem találtak semmit. Ezt követően a panaszos férjével aláíratták az ellenőrzésről készült jegyzőkönyvet, amelyben arról is nyilatkoztatták, hogy az intézkedés ellen nem kíván panasszal élni. A panaszos sérelmesnek és megszégyenítőnek tartotta, hogy egy névtelen bejelentés alapján átkutatták a lakását.
	A panasz alapján vizsgálat tartására kértem fel a Vám- és Pénzügyőrség országos parancsnokát, aki az intézkedés végrehajtásáról a következő tájékoztatást adta:
	Az ellenőrzésre a bánrévei Vámhivatal telefonjára - tehát nem ún. zöld számra -érkezett névtelen bejelentés alapján került sor. A hivatalban zöld szám nem működik. A testület kezelésében a Határügyi és Ügyeleti Főosztályon, a Központi Bűnüldözési Parancsnokságon, a Központi Járőrszolgálati Parancsnokságon, illetve a Közép-Magyarországi, Észak-Magyarországi és az Észak-Alföldi regionális parancsnokságokon működnek ilyen telefonvonalak.
	A zöld számra érkezett bejelentések vizsgálata során a vámhatóság elsősorban a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvényben foglaltak szerint jár el. A telefonon érkező bejelentésekről a hívást fogadó pénzügyőr feljegyzést készít, amelyet a kivizsgálásra illetékes szerv részére továbbít. Kivizsgálás előtt minden esetben kötelesek vizsgálni a bejelentés valóságtartalmát. A zöld számos telefonokra érkezett bejelentések alapján egyetlen esetben sem került sor indokolatlan kényszerintézkedésekre a bejelentett személyekkel szemben. A bejelentések kb. 25 %-a megalapozott volt.
	A jövedéki visszaélésekre utaló bejelentések kezelésére vonatkozó eljárási szabályokat a VPOP Jövedéki Igazgatósága 54674/1999. VPOP.II. számú, 1999. május 19-én kiadott iránymutatása tartalmazza. Az iránymutatás szerint - ahogyan a Jöt. 73. § (2) bekezdése is előírja - a vámhatóság tagja csak abban az esetben léphet be bárki tulajdonában, használatában lévő bármely helyre, ha azt adózás alól elvont jövedéki termék felderítése érdekében végzi, erre az illetékes vámhatóság vezetőjének határozata feljogosítja és azonosított és ellenőrzött forrásból szerzett adatok valószínűsítik a jogsértést.
	Az ellenőrzésnek ez a fajtája úgynevezett halaszthatatlan eljárási cselekményként nem alkalmazható. Nem alapozza meg elrendelésének okát egy névtelen bejelentés vagy bármely más értesülés, feltételezés sem. Az iránymutatás szerint az elrendelés alapja "a büntetőeljárásbeli alapos gyanúhoz áll közelebb".
	A panaszos az ellenőrzés miatt panasszal élt a VPOP parancsnokánál. Az országos parancsnok 2002. május 22-én kelt 50675/1-2002.VPOP II. számú levelében elnézést kért a panaszostól az okozott kellemetlenség miatt, egyúttal tájékoztatta, hogy "a pénzügyőrök a helyszínen a hatályos jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően jártak el". Közölte azt is, hogy a névtelen bejelentés nem zöld számra érkezett - ilyen telefonszám az érintett vámhivatalban nem működik - ennek ellenére a Jövedéki Igazgatóságot utasította a testület által működtetett zöld számok hatékonyságának felülvizsgálatára, tekintettel arra, hogy annak gondatlan kezelése állampolgári zaklatás eszközévé válhat.

A vizsgálat megállapításai:
	Az utóbbi években elterjedt, hogy különböző hivatalok, vállalatok, hatóságok olyan hálózati szolgáltatásra kötnek szerződést a telekommunikációs cégekkel, amelynek keretében az intézménnyel, vagy vállalattal kapcsolatba lépni kívánó személy, ún. zöld szám hívásával ingyenes lehetőséget kap a kapcsolatfelvételre. A díjmentességen kívül gyakran a hívószám könnyű megjegyezhetősége is támogatja a zöld számok használatát. A kezdeményezés célja általában a tájékoztatás és a lakossági kapcsolatok javítása, a közszolgáltatásokkal kapcsolatos információk gyűjtése. Ilyen vonalak működnek pl. lelki segélynyújtásra, az illegális hulladéklerakó-helyek felkutatására, a munkahelyükön diszkriminációt szenvedett nők segítésére és egyéb pozitív célok szélesebb körű érvényesítése érdekében.
	A zöld számok speciális csoportját alkotják azok, amelyeket egyes hatóságok azzal a céllal működtetnek, hogy az állampolgárok bejelentéseit, feljelentéseit a teljes anonimitás  biztosításával szorgalmazzák. Ilyenek a rendőrség zöld számai (mottójuk: "Telefontanú, hogy bűn ne maradjon büntetlenül !") és a vám- és pénzügyőrség zöld számai is. A bejelentő oldaláról előnyt jelent a költségkímélő kapcsolatfelvétel lehetősége, vagy a tanúzási kötelezettség elkerülése, ugyanakkor a hatóságok számára esetenként nincs is más lehetőség arra, hogy egyes jogsértésekről tudomást szerezzenek.
	Tekintettel arra, hogy a névtelen bejelentések nem mindíg megalapozottak; előfordulnak rosszhiszemű, félrevezető bejelentések is, a fogadó szervnek megfelelő körültekintéssel kell eljárnia az információk ellenőrzése, a felderítéshez szükséges intézkedések végrehajtása során. A körültekintő eljárásra már a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény  és a végrehajtásáról szóló 11/1977. (III. 30.) MT rendelet is felhívta a figyelmet. A rendelet 7. §-a alapján, névtelen bejelentés miatt vizsgálat csak akkor rendelhető el, ha alaposan feltételezhető, hogy a bejelentés tartalma megfelel a valóságnak. A törvény a rosszhiszemű bejelentő kilétének felfedésére is lehetőséget ad, amennyiben a bejelentő ismert, vagy ismertté válik.
	 Bűncselekményre utaló bejelentés esetén a büntetőeljárás szabályai alapján indítható eljárás. A bűncselekmények vám- és pénzügyőrségi nyomozásának részletes szabályairól szóló 37/1991. (XII. 24.) PM rendelet 56. § (2) bekezdése kimondja, hogy a bejelentés csak akkor lehet büntetőeljárás megindításának alapja, ha az adatok ellenőrzése során abból a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja megállapítható. Alapos gyanú szükséges a halaszthatatlan nyomozati cselekmények - pl. a házkutatás - végrehajtásához is. A nyomozó hatóságnak a nyilvántartásoktól a titkosszolgálati eszközök alkalmazásáig, sokoldalú eszköztára van a bűncselekményre utaló elsődleges információk megalapozottságának ellenőrzésére.
	A vámhatóság és az adóhatóság a jövedéki ellenőrzések tekintetében sajátos - és a büntetőeljárási szabályoktól eltérő - törvényi felhatalmazással rendelkezik. A jövedéki törvény és a vámtörvény végrehajtási rendelete több lehetőséget biztosít arra, hogy a hatóság, ellenőrzés címén - ellenszegülés esetén akár kényszerítő eszközök alkalmazásával - magánlakásba is belépjen.
	1. A jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 1997. évi CIII. törvény (Jöt.) 73. § (1) bekezdése c) pont alapján a vámhatóság és az adóhatóság a jövedéki szabályok megtartásának ellenőrzése érdekében bárkinek a tulajdonában, használatában lévő bármely olyan helyet, helyiséget ellenőrizhet, amelyről a rendelkezésre álló adatok alapján feltételezhető, hogy ott ásványolajat (mennyiségre tekintet nélkül) vagy kereskedelmi mennyiségű egyéb jövedéki termékeket tartanak, tárolnak. A VPOP Jövedéki Igazgatósága által kiadott 54674/1999. VPOP.II. számú iránymutatás megerősíti, hogy az ellenőrzés egyszerű feltételezés alapján is végrehajtható, az ellenőrzés helyszíne bármilyen helyiség, tehát magánlakás is lehet, elrendeléséhez határozatra nincs szükség és hatósági tanúknak sem kell a cselekményben részt venniük. Az intézkedés egyetlen korlátja, hogy "lefolytatása során ún. kutatási típusú cselekmények nem végezhetők, az eljárás az önkéntes közreműködést (tűrést) feltételezi". Formális követelmény, hogy az ellenőrzésről jegyzőkönyvet kell felvenni.
	2. A Jöt. 73. § (2) bekezdés a) pontja szerint az illetékes vámhatóság vezetőjének határozata alapján a vámhatóság beléphet és ellenőrzést folytathat az olyan helyiségben, amelyről azonosított és ellenőrzött forrásból beszerzett adatok, a tevékenység folytatásának körülményei alapján valószínűsíthető, hogy ott jövedéki terméket adóraktári engedély nélkül állítanak elő, vagy adózatlan jövedéki terméket jogellenesen raktároznak. A törvényi feltételekre tekintettel, névtelen bejelentés alapján ilyen ellenőrzés nem hajtható végre, és nem alkalmazható halaszthatatlan eljárási cselekményként sem. A törvény előírja a hatósági tanúk részvételét és jegyzőkönyv felvételét.
	3. A helyiségellenőrzést - mint a megelőzés, a felderítés és a bizonyítékok beszerzése érdekében végrehajtott intézkedést - a vámjogról, a vámeljárásról, valamint a vámigazgatásról szóló 1995. évi C. törvény végrehajtásáról szóló 45/1996. (III. 25.) Korm. rendelet 242/A. § (1) bekezdése tartalmazza. A helyiségellenőrzés feltétele a vámjogszabály és a vámszervezet feladatát meghatározó egyéb jogszabályok - pl. a jövedéki törvény -megsértésének észlelése, gyanúja; tehát jogalapja hasonló a Jöt. 73. § (2) bekezdésében meghatározott jövedéki ellenőrzéshez. Attól annyiban tér el, hogy valamennyi, a vámszervezet feladatkörébe tartozó jogszabály sérelmének gyanúja esetén alkalmazható. Végrehajtásának módját jogszabály nem tartalmazza, a rendelet csak annyiban tér ki erre, hogy jogsértés elkövetésének gyanúja esetén a kezdeményezett eljárás szabályai az irányadók.
	A felsorolt intézkedések mindegyike lehetőséget ad arra, hogy a hatóság tagjai egy magánlakásba - feltételezés alapján - Jöt. 73. § (1), valószínüsíthetőség alapján - Jöt. 73. § (2), vagy egyszerű gyanú alapján - Korm.r. 242/A. § (1) - bármikor belépjenek és valamennyi helyiségét ellenőrizzék, átkutassák. A jogszabályok garanciális jellegű rendelkezéseket csak szűk körben tartalmaznak, az érintettek részére jogorvoslati lehetőséget nem biztosítanak.
	Az Alkotmány 59. § (1) bekezdése azt írja elő, hogy "a Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jóhírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog". Az idézett alkotmányi rendelkezésnek megfelelően a magánlakás sérthetetlenségéhez való jog alapjognak minősül. A magánlakás sérthetetlenségéhez való alapjog az emberi méltósághoz való jog, mint általános személyiségi jog alkotó elemeinek egyik, az Alkotmány által nevesítetten biztosított alakzata; a védett tárgykörben a kívül állók zavaró, beavatkozó, sértő megnyilvánulásaitól való mentességre és a mentesség állami védelmére jogosít. . 
	A magánlakás sérthetetlenségéhez való alapjog tartalmának hasonló felfogását fejezi ki "az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről" szóló, az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett egyezmény 8. cikke is, amely kinyilvánítja: "Mindenkinek joga van ara, hogy magán- és családi életét, lakását és levelezését tiszteletben tartsák. E jog gyakorlásába hatóság csak a törvényben meghatározott olyan esetekben avatkozhat be, amikor az egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy erkölcsök védelme, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges".
	Az Alkotmánybíróság úgy értelmezte az Alkotmány 8. § (2) bekezdését, hogy valamely alapjog közvetlen és jelentős korlátozása csakis törvényben történhet [64/1991. (XII. 17.) AB, ABH 1991, 300]. Ennek a feltételnek csak a jövedéki törvényben szabályozott ellenőrzések felelnek meg, a vámtörvény végrehajtási rendeletében említett helyiségellenőrzés - amennyiben magánlakásban történik - alkotmányos alapjogot sértő tevékenység. 
	Az állami szervek intézkedéseinek - különösen azoknak, amelyek az állampolgárokat érintő hatósági kényszer valamilyen formáját valósítják meg - további alkotmányos követelményeknek is eleget kell tenniük. Ezek a követelmények a jogállamiság és a jogbiztonság elvének, továbbá a tisztességes eljáráshoz való jognak az érvényesülését szolgálják. 	
	Az Alkotmánybíróság eddigi gyakorlatában következetesen érvényre juttatta azt az elvet, hogy a jogbiztonság a jogállamiság nélkülözhetetlen eleme. "A jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára." [9/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992. 59, 65.] Megállapította az Alkotmánybíróság azt is: "Ha pedig egy jogszabály törvényi tényállása túl elvont, túl általános, akkor a jogszabály rendelkezése a jogalkalmazó belátása szerint kiterjeszthető vagy leszűkíthető. Az ilyen szabály lehetőséget ad a szubjektív jogalkalmazói döntésre, a különböző jogalkalmazók eltérő gyakorlatára, a jogegység hiányára. Ez csorbítja a jogbiztonságot." [1160/B/1992. AB határozat, ABH 1993. 607, 608.]
	A vizsgált hatósági tevékenységek vonatkozásában nem beszélhetünk "túl általános" szabályozásról, mivel az a végrehajtási részletszabályokat tekintve, teljes egészében hiányzik. A hiányzó szabályozás miatt kialakult jogbizonytalanságot igyekezett pótolni a VPOP Jövedéki Igazgatósága a hivatkozott irányelvek kiadásával. Az irányelvek - bár tartalmilag helyesek - nem minősülnek jogszabálynak és az állampolgárok sem ismerik azokat, ezért az alkotmányos alapjogot érintő ellenőrzések fajtáit, feltételeit, módját, a jogorvoslati jogosultságot és annak fórumrendszerét jogszabályban kell rendezni. A szabályozás hiánya törvénysértő intézkedésekre, önkényeskedésre, visszaélésekre ad lehetőséget. 
	A VPOP Észak-Magyarországi Regionális Parancsnoksága a konkrét panasz vizsgálata során megállapította, hogy az érintett vámhivatal törvénysértő módon járt el és nem tartotta be a kiadott iránymutatásban foglaltakat sem. Mindezek alapján a regionális parancsnok-helyettes fegyelmi felelősségre vonás kilátásba helyezésével utasította a vámhivatal parancsnokát az ilyen típusú jogsértések jövőbeni megszüntetésére. A vizsgálatról készült, 2002. május 3-án kelt, 14.275/2002.VPÉMRP számú jelentésben ugyanakkor téves következtetések levonására volt alkalmas az a megállapítás, hogy a jövedéki ellenőrzést végrehajtó pénzügyőrök a helyszínen a hatályos jogi előírásoknak megfelelően jártak el, amelyet azzal is igazoltnak tekintettek, hogy az ellenőrzött személy nem kívánt panasszal élni. 
	A VPOP a panaszost nem tájékoztatta arról, hogy a vizsgálat megállapította, hogy lakásának átkutatására törvényes jogalap nélkül került sor - amit nem törvényesített az sem, hogy a végrehajtók a formális előírásokat betartották -, nem közölte, hogy panaszát milyen eljárásban, milyen jogszabályok figyelembevételével bírálták el és fordulhat-e más fórumhoz tovább jogorvoslatért. 
	A fentieket összefoglalva - figyelemmel az Alkotmánybíróság hivatkozott határozataira is, megállapítottam a következőket:
	A vámhatóság a panaszos lakásában végrehajtott intézkedésével sértette a panaszosnak a magánlakás sérthetetlenségéhez fűződő alkotmányos alapjogát, továbbá - különösen, mivel az intézkedésre egy kis településen került sor, ahol a helyi lakosok szoros ismeretségben vannak egymással - sértette a jóhírnévhez való jogát is. A vámhatóság eljárása a Jöt. szabályainak megsértésével és a VPOP által kiadott irányelvek figyelmen kívül hagyásával a jogállamiság és jogbiztonság követelményével összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott.
	Ajánlások:
	1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 25. § alapján ajánlom a pénzügyminiszternek, hogy gondoskodjon a vizsgálatban érintett hatósági intézkedések - garanciális és jogorvoslati rendelkezésekre is kiterjedő - végrehajtási szabályainak megállapításáról és jogszabályban való kiadásáról.
	2. Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom a vám- és pénzügyőrség országos parancsnokának, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a panaszok vizsgálata, elbírálása és a válaszadás a panaszok intézésére vonatkozó hatályos jogszabályok keretei között történjen, 
	a jogszabálysértő és a belső utasításokkal is ellentétes hatósági intézkedések miatt tett panaszok elbírálása során, minden esetben vizsgálják meg a fegyelmi felelősségrevonás lehetőségét és erről tájékoztassák a panaszosokat  is.
	Kérem, hogy ajánlásaimmal kapcsolatos állásfoglalásaikról, intézkedéseikről az Obtv. hivatkozott rendelkezései alapján adjanak tájékoztatást.

Budapest, 2002. december 10.

Takács Albert