OBH 2174/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Szántó Eszter 
Az eljárás megindulása
A panaszos már több alkalommal fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához (OBH 5063/1999, 2606/2001.), minden esetben a kunszentmiklósi önkormányzat eljárását sérelmezte a szomszédjában létesült autófényező, és -festő műhely tevékenysége miatt. Az önkormányzat határozatában kötelezte a festőműhely megszüntetésére annak tulajdonosát, azonban – a panaszos véleménye szerint - a határozat végrehajtása érdekében nem tett semmit, amely állapot a környéken lakók nyugalmát, a levegő tisztaságát veszélyezteti.
Az ügyben az Alkotmányban deklarált egészséges környezethez való jog, valamint a jogállamiság részét képező tisztességes eljáráshoz való jog érintettsége miatt vizsgálatot indítottam.
A megállapított tényállás
A jegyző által megküldött iratanyag szerint az önkormányzat 1999. március 22-én kelt határozatával engedélyezte a panaszos ingatlanával szomszédos ingatlanon garázs és tároló melléképület létesítését. Az engedély megadására az érintett szakhatóságok és közművek hozzájárulását követően került sor. Miután a panaszos beadványban jelezte az önkormányzatnak, hogy az épületben autófényező tevékenység folyik, a jegyző az államigazgatási eljárás lefolytatását követően 1999. július 7-én kelt határozatában kötelezte az építtetőt, hogy azonnali hatállyal szüntesse meg a használatbavételi és eltérő használatbavételi engedély hiányában folytatott tevékenységet. A tulajdonos ezt követően a melléképület rendeltetésének megváltoztatását kérte, melyhez a szakhatóságok – az illetékes vízügyi hatóság, környezetvédelmi felügyelőség, közlekedési felügyelet, tűzoltóság, valamint az ÁNTSZ illetékes intézete – hozzájárultak. Ezért a jegyző 1999. november 17-én kelt határozatában az épületre fennmaradási és továbbépítési engedélyt adott ki. A panaszos ezt megfellebbezte, a Bács-Kiskun megyei közigazgatási hivatal határozatával az első fokú határozatot helyben hagyta. A panaszos a másodfokú határozatot bírósági úton megtámadta, a megyei bíróság az első és másodfokú államigazgatási határozatokat jóváhagyta. Az önkormányzat 2002. október 8-án kelt határozatában az autófényező műhely használatbavételét engedélyezte. Ez ellen a panaszos és családja fellebbezést terjesztett elő.
A fellebbezési, valamint a bírósági eljárások alatt az önkormányzat több alkalommal megbírságolta a melléképület tulajdonosát, illetve az épületet hatóságilag lezárta.
A panaszos bejelentéseit követően az önkormányzat helyszíni szemlét tartott, ezeket azonban a legtöbb esetben a melléképület tulajdonosa megakadályozta. A hatóság az akadályozó magatartás miatt bírságot szabott ki, illetve elrendelte a karhatalom segítségével történő helyszíni szemlét. Emellett a panaszos a szomszédos ingatlanon létesített autófényező műhely építtetője ellen birtokháborítási pert is indított.
Az ügy jogszabályi háttere
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
31. § (1) A tényállás tisztázására szemle rendelhető el. Ennek megtartása során
a szemletárgy birtokosa a szemletárgy felmutatására kötelezhető,
helyszíni szemle tartható.
(2) Ha a szemle eredményét az érdekeltek előzetes idézése vagy értesítése veszélyeztetné, a szemle elrendelését megkezdése előtt szóban kell közölni.
(3) A szemletárgy birtokosa a szemletárgy felmutatását megtagadhatja, ha őt a szemletárgyra vonatkozóan titoktartás [29. § (3) bek. b) pont] kötelezi, és ez alól nem kapott felmentést.
35. § (1) A tanú, a szakértő és a szemletárgy birtokosa, ha a vallomástételt, a közreműködést és véleménynyilvánítást, illetőleg a szemletárgy felmutatását a következményekre történt figyelmeztetés után elfogadható ok nélkül megtagadja, ezer forintig terjedő bírsággal sújtható.
(2) A bírságot megállapító határozatot vissza lehet vonni, ha a megtagadást követően a tanú vallomást tesz, a szakértő teljesíti feladatát, illetőleg a szemletárgy birtokosa eleget tesz kötelességének.
(3) A helyszíni szemlét akadályozó vagy a szakértői vizsgálatban való közreműködést megtagadó személy bírságolására az (1) és (2) bekezdés irányadó. Törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet más kényszerítő intézkedés alkalmazását is megengedheti.
62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.
72. § (1) Az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva - ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik -, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól.
81. § Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére (ingatlan birtokba adására, lakás kiürítésére stb.) vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban: meghatározott cselekményre) irányul, a végrehajtást az a legalsóbb fokú közigazgatási szerv foganatosítja, amelynek illetékességi területén a kötelezett lakása vagy székhelye, illetőleg az ingatlan van. Ha nem a végrehajtást elrendelő közigazgatási szerv jogosult a foganatosításra, e célból az illetékes szervet kell megkeresni.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így
a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti;
a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti;
a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet;
a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja.
(2) Ha a kötelezett jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezet, az (1) bekezdés c) pontjában említett bírságot az intézkedésre kötelezett személlyel, ennek hiányában a szervezet vezetőjével szemben kell kiszabni.
(3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
Az érintett alkotmányos jogok
•	1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
A vizsgálat megállapításai
A panaszban foglaltakat és a megküldött iratanyag összevetése alapján az alábbi megállapításokat teszem. 
Megállapítom, hogy az 1999. július 7-én kelt határozat – melyben az önkormányzat kötelezte a melléképület építtetőjét, hogy szüntesse meg a használatbavételi és eltérő használatbavételi engedély hiányában folytatott tevékenységet – első fokon jogerőre emelkedett. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (továbbiakban: Áe.) rendelkezései szerint ugyanis a közigazgatási szerv első fokú határozata jogerős és végrehajtható, ha – egyebek mellett – a határozat ellen határidőn belül nem fellebbeztek (77. § (1) bekezdés).
Ez a határozat egészen az 1999. november 17-én kelt – az épületre fennmaradási és továbbépítési engedélyt kiadó – határozat jogerőre emelkedéséig hatályban volt. Ez utóbbi határozat másodfokon, a Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal 2000. április 3-án kelt határozatával emelkedett jogerőre. Az Áe. ugyanis kimondja, hogy az „ügyben másodfokon hozott határozat a közléssel válik jogerőssé” (77. § (3) bekezdés).
Ebből következően a köztes időben az autófényező tevékenység folytatására a melléképület építtetője nem volt jogosult. Tekintettel arra, hogy a lakossági panaszok szerint az 1999. július 7-én kelt határozatban foglaltakat az építtető nem tartotta meg, az önkormányzat helyesen, a vonatkozó törvénynek megfelelően járt el, amikor a határozata végrehajtása érdekében mindent megtett. Ennek során a jegyző két alkalommal szabott ki pénzbírságot, melyek behajtása is megtörtént, illetve a melléképületet szintén két alkalommal zárta le hatóságilag. Tekintettel a lakossági bejelentésekre, a végrehajtási eljárás során számos esetben – több mint tízszer - rendelt el az önkormányzat helyszíni szemléket.
Az Áe. úgy rendelkezik, hogy a hatósági határozatok végrehajtásáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv – jelen esetben a jegyző – határoz (82. § (1) bekezdés). Megállapítom, hogy az önkormányzat az 1997. július 7-én kelt határozata végrehajtása ügyében minden, az Áe. által biztosított lehetőséggel élt, ezért eljárásával kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem merült fel.
A melléképület építtetője azon magatartásával kapcsolatban, mely a helyszíni szemlék lefolytatását többször megakadályozta, megállapítom, hogy az önkormányzat az alapos ok nélkül megakadályozott és ezért sikertelen helyszíni szemlék esetén kiszabta az Áe. 35. §-ának (1) bekezdése alapján kiszabható legmagasabb mértékű bírságot, azaz a törvény rendelkezésének megfelelően járt el.
 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 16. §-ának (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos csak abban az esetben folytathat vizsgálatot, ha valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, vagy intézkedésének elmulasztása következtében érte a panaszost alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem. Mivel a melléképület építtetője magánszemély, az országgyűlési biztosnak a fenti szakasz alapján nincs lehetősége az ő magatartását értékelni.
Megállapítom továbbá, hogy a panaszos ezt követően tett bejelentéseit a jegyző minden esetben kivizsgálta, helyszíni szemlét tartott, a hatóság tehát eleget tett eljárási kötelezettségének, ezért alkotmányos joggal összefüggő visszásság ezek során sem merült fel.
Az 1999. november 17-én kelt határozatot a Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal helyben hagyta, majd az ezt követően indult közigazgatási perben a megyei bíróság ítéletével helyben hagyta az első és másodfokú határozatokat. Az Obtv. 29. §-ának (2) bekezdése f) pontja alapján a bíróság nem minősül hatóságnak, ezért az országgyűlési biztos ezek eljárást nem vizsgálhatja. Az Alkotmánybíróság 17/1994. (III. 29.) AB határozatában is rögzítette, hogy a parlamenti biztosok hivatalainak feladata, hogy a végrehajtó hatalom tevékenysége során a törvények uralmát és az állampolgárok jogvédelmét biztosítsák. Emellett „az Alkotmánybíróság állandó és következetes gyakorlata szerint a minden külső befolyástól független bírói ítélkezés feltétel nélküli követelmény és lényegében abszolút alkotmányos védelem alatt áll”. Mindezekre tekintettel az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége a bíróság ítéletének vizsgálatára.
Tekintettel arra, hogy vizsgálatom során alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem merült fel, eljárásomat lezárom.
Felhívom azonban a jegyző figyelmét arra, hogy a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezés rendjéről szóló 80/1999. (VI. 11.) Kormányrendelet (továbbiakban: kormányrendelet) alapján az autófényező tevékenység csak telepengedély birtokában folytatható. Ezt a kormányrendelet melléklete rögzíti, mely a gépjárműjavítást engedélyköteles tevékenységként tűnteti fel. A gazdasági tevékenységek egységes ágazati osztályozási rendszeréről szóló TEÁOR 2003 besorolási rendszerében pedig a gépjárműjavítás körébe tartozik – egyebek mellett - a karosszériajavítás, mosás, polirozás, festés, fényezés tevékenység. Mindazok, akik már a kormányrendelet hatálya alá tartozó tevékenységet folytatnak, kötelesek a telep fekvése szerint illetékes települési önkormányzat jegyzőjének 2003. június 30. napjáig a telepengedély iránti kérelmet benyújtani (10. § (2) bekezdés).

Budapest, 2003. június 18.

Lenkovics Barnabás