JELENTÉS
az OBH 2167/2002. számú ügyben

Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása

A panaszos beadványában Győr Város Gyámhivatala, Sopron Város Gyámhivatala, továbbá a Győr-Moson-Sopron Megyei Gyámhivatal eljárását kifogásolta. A panaszos szerint az unokájával való elmaradt nagyszülői kapcsolattartás pótlását 2001 augusztusában kérte Győr Város Gyámhivatalától, a gyámhivatal azonban nem hozott határozatot, az ügyintézési határidőt sem hosszabbította meg. A panaszos ügye elintézésére a Győr-Moson-Sopron Megyei Gyámhivatal segítségét kérte, álláspontja szerint ügyével érdemben itt sem foglalkoztak. A vizsgálat idején Sopron Város Gyámhivatala volt az ügyintézésre illetékes, de az elmaradt nagyszülői kapcsolattartás pótlására ez a gyámhivatal sem hozott határozatot. 

A beadvánnyal kapcsolatban felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált  jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, továbbá az 57. § (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésben kapott felhatalmazás alapján az ügyben vizsgálatot indítottam.

Az ügyben eljárásra illetékes Sopron Város Gyámhivatalától, valamint a Győr-Moson-Sopron Megyei Gyámhivatal vezetőjétől az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának megküldését kértem, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás

A panaszos unokájával való kapcsolattartását a Győri székhelyű Köztársasági Megbízott 1994-ben szabályozta. A gyermekétől különélő apának a panaszosétól eltérő időpontban volt, és jelenleg is van kapcsolattartási joga. A kapcsolattartás végrehajtására a kiskorút gondozó anya lakóhelye szerinti győri gyámhatóság volt az illetékes. A panaszos kérelmére 1996 februárjában a Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatal Igazgatási és Hatósági Főosztálya Sopron Megyei Jogú Város jegyzőjét jelölte ki I. fokú gyámhatóságként. 2000 novemberében az anya kérelmére a megyei gyámhivatal az apai kapcsolattartási ügyében eljárásra ismét a győri gyámhivatalt jelölte ki, a nagyszülői kapcsolattartás ügyében továbbra is a soproni gyámhivatal maradt az illetékes. A győri gyámhivatal vezetője - azért, hogy az elfogultság látszatát is elkerülje - az eljárásra olyan munkatársat jelölt ki, aki korábban nem foglalkozott az ügyel, a feleket nem ismerte. 2001 novemberétől a győri gyámhivatal vezetőjének kérelmére az apai kapcsolattartás vonatkozásában a pannonhalmai gyámhivatal jár el.  

Vizsgálatomat csak a beadványban kifogásolt, a nagyszülői kapcsolattartást érintő - 2001 augusztusa utáni - gyámhivatali eljárásra terjesztettem ki. 

2001. augusztus 27-én  a panaszos Győr Város Gyámhivatalától (a továbbiakban:  győri gyámhivatal) az augusztus 24-én elmaradt nagyszülői kapcsolattartás pótlását kérte. Ez a kapcsolattartás azért maradt el, mert a gyermek apja a Pünkösd hétfőn elmaradt apai kapcsolattartás pótlását kérte, a számára megállapított pótkapcsolattartási időpont azonban ütközött a panaszos unokájával való rendszeres kapcsolattartási idejével. Az ügyintéző a határozatot az apa azon nyilatkozatára alapozta, amely szerint a panaszos pénteki (augusztus 24.) nagyszülői kapcsolattartása nyáron szünetel.

A panaszos beadványát követően a győri gyámhivatal szeptember 17-ére a gyermek anyját idézte, a panaszost és feleségét értesítette. A panaszos ekkor jegyzőkönyvbe mondta, hogy próbált az anyával egyezséget kötni, de erre az anya nem volt hajlandó. A panaszos október 12-ét javasolta az elmaradt kapcsolattartás pótlására. Az ügyintéző tájékoztatta a panaszost, hogy az anyát ugyanerre az időpontra idézte. Az idézés célja az volt, hogy az elmaradt kapcsolattartás pótlásáról a panaszos és az anya egyezséget kössenek, sajnálatos módon azonban az anya az idézésre nem jelent meg. A gyermek anyja az idézés napján, de későbbi időpontban mégis elment a győri gyámhivatalba. Jegyzőkönyvi nyilatkozata szerint hajlandó volt az elmaradt kapcsolattartást pótolni, időpontként - munkahelyi elfoglaltsága miatt - október 26-át javasolta. 

Szeptember 19-én az anya idézés nélkül ismét megjelent a győri gyámhivatalban. Azt kérte, hogy a gyámhivatal foglalja határozatba azt a több éves gyakorlatot, hogy a nyári időszakos kapcsolattartás miatt a panaszos és felesége a júliusi és augusztusi rendszeres kapcsolattartási jogukról lemondanak, csak szeptembertől tartanak igényt a folyamatos kapcsolattartásra. Az anya ezzel a szabályozással szerette volna elkerülni a félreértéseket.

A gyámügyi ügyintéző az anya kérelme után a panaszost október 8-ára ügyfélként idézte.

A panaszos az idézésre megjelent. A gyámügyi előadó elmondta, hogy a gyermek anyja az augusztus 24-én elmaradt kapcsolattartást munkahelyi elfoglaltsága miatt október 26-án szeretné pótolni. A panaszosnak ez az időpont azért nem felelt meg, mert az október 23-ai ünnepségek miatt október 27-e munkanap volt, ezért az unokájával eltöltött idő megrövidült volna. Az eljáró ügyintéző tájékoztatta a panaszost arról, hogy a gyermek anyja kérte a nagyszülői kapcsolattartás a több éves gyakorlatnak megfelelő szabályozását. A panaszos egyetértett az anya kérelmével, azt kérte amennyiben az apai kapcsolattartás újraszabályozására is sor kerülne, úgy a nagyszülői kapcsolattartás mindig igazodjon az apaihoz. 
  
Október 10-én az ügyintéző levelet írt az anyának, amelyben tájékoztatta arról, hogy a panaszosnak nem felel meg a kapcsolattartás pótlására felajánlott október 26-ai időpont. Kérte, hogy az anya legkésőbb 8 napon belül jelöljön meg egy olyan időpontot, amelyik nem ütközik a gyermek kötelező programjával, tájékoztatta, hogy ellenkező esetben a gyámhivatal tűzi ki az időpontot. Kérte, hogy a további konfliktusok és az esetleges gyámügyi eljárások megelőzése érdekében az október 23-ai ünnepségek miatt áthelyezett munkanapok miatt a kapcsolattartási időpontokról előzetesen egyezzen meg az apával és a panaszossal. Az anya az ügyintéző megkeresésére nem reagált.

Október 24-én a panaszos ismét levelet írt a gyámhivatalnak amelyben bejelentette, hogy az október 19-én esedékes nagyszülői kapcsolattartás a határozatban megállapított időtartamnál rövidebb volt, kérte a kieső idő pótlását. A kérdéses időpontban a kapcsolattartás úgy zajlott, hogy a pénteki tanítási nap után a gyermek a délutánt a panaszos nagyszülőéknél töltötte, szombaton tanítási nap volt, ezért már 1/2 8-kor iskolába kellett vinni a kislányt, ezért a kapcsolattartás 2,5 órával rövidebb volt a határozatban foglaltnál. A panaszos azt kérte, hogy az augusztusi kieső 21,5 órát az október 19-én megrövidült 2,5 órával öszzevontan állapítsák meg. Kérte, hogy a gondozó szülőt sújtsa a gyámhivatal pénzbírsággal. Ugyanezen a napon a panaszos a Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjénél panaszt tett a győri gyámhivatal ellen. Levelében többek között azt kifogásolta, hogy a nagyszülői kapcsolattartás vonatkozásában a soproni gyámhivatal illetékessége nem változott, ennek ellenére a győri gyámhivatal nem tette át illetékességből az iratanyagot a társhatósághoz. Kifogásolta továbbá, hogy a gyámügyi ügyintéző az elmaradt kapcsolattartásra vonatkozó jogorvoslati kérelmét nem tekintette fellebbezésnek, október 8-ára pedig az általa kezdeményezett eljárásban ügyfélként idézte meg. 

Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője a panaszos beadványát október 25-én illetékességből áttette a Győr-Moson-Sopron Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalhoz (a továbbiakban: megyei gyámhivatal), erről a panaszost tájékoztatta. 

Október 29-én a megyei gyámhivatal ügyintézője felkérte a győri gyámhivatal vezetőjét arra, hogy a beadványra írásban reagáljon, az iratokat terjessze fel a megyei gyámhivatalhoz. A választ a hivatalvezető október 30-án postázta.

A panaszos december 3-án a megyei gyámhivatalhoz címzett levelében többek között arról érdeklődött, hogy a nagyszülői kapcsolattartás ügyében melyik gyámhivatal jogosult eljárni, melyik gyámhivatal fog érdemi határozatot hozni az elmaradt nagyszülői kapcsolattartás pótlására vonatkozóan, mikor kap érdemi választ a győri gyámhivatalt érintő panasza ügyében.

 A megyei gyámhivatal 2002. január 15-én kelt levelében tájékoztatta a panaszost arról, hogy az apai nagyszülői kapcsolattartás ügyében a soproni gyámhivatal illetékes eljárni. Közölte a panaszossal, hogy a győri gyámhivatal a panaszos 2001. augusztus 27-ei beadványát, melyben az elmaradt kapcsolattartás időpontjának kijelölését kérte - a jogszabályi előírásnak megfelelően - annak tartalma szerint, tehát nem fellebbezésként bírálta el. A megyei gyámhivatal a lefolytatott vizsgálat alapján megállapította, hogy a nagyszülői kapcsolattartás ügyében a győri gyámhivatal valóban nem volt illetékes. Annak okát, hogy a győri gyámhivatal nem vizsgálta az illetékességét abban látta, hogy a soproni gyámhivatal 2000 novemberében - amikor az anya kérelmére a megyei gyámhivatal az apai kapcsolattartás ügyében a győri gyámhivatalt jelölte ki - a soproni gyámhivatal az apai nagyszülői kapcsolattartás iratait is áttette a győri gyámhivatalhoz. Ugyanakkor a megyei gyámhivatal vezetője felhívta a panaszos figyelmét arra, hogy az államigazgatási eljárás a hatóság és az ügyfelek együttműködésére épül, jelesül, ha a panaszos tudott arról, hogy a nagyszülői kapcsolattartás ügyében a soproni gyámhivatal illetékessége nem változott, akkor ezt nem  csak a megyei gyámhivatalhoz benyújtott panaszában kellett volna jeleznie. A megyei gyámhivatal vezetője megállapította, hogy a győri gyámhivatal valóban elfelejtette az eljárási határidőt meghosszabbítani. A hivatalvezető közölte a panaszossal, hogy 2001. október 8-án a győri gyámhivatal ügyfélként  nem az ő, hanem a gyermek anyjának a kapcsolattartás újraszabályozására irányuló kérelme ügyében idézte, tehát az eljárás jogszerű volt. A panaszos tájékoztatást kapott arról, hogy a megyei gyámhivatal vezetője győri gyámhivatalnál megállapított hiányosságok (határidő hosszabbítás, illetékesség vizsgálata, az ügyfél nyilatkozata mellett az iratok pontos tanulmányozása) jövőbeni elkerülésére átiratban hívta fel az érintett hivatal vezetőjének és munkatársainak figyelmét, továbbá arról, hogy a nagyszülői kapcsolattartás iratait továbbította a soproni gyámhivatalhoz. 

A panaszos április 8-án tájékoztatta a soproni gyámhivatalt arról, hogy az április 5-én esedékes nagyszülői kapcsolattartás 2,5 órával megrövidült a gyermek másnapi iskolai elfoglaltsága miatt. Kérte, hogy a gyámhivatal az elmaradt 2,5 óra pótlását a 2001. augusztus 24-én meghiúsult és a 2001. október 19-én megrövidült rendes apai nagyszülői kapcsolattartás pótlásával összevontan állapítsa meg. A panaszos azt is kérelmezte, hogy a 2001 október 8-án a gyermeket gondozó szülő által kezdeményezett, nyári rendkívüli kapcsolattartás újraszabályozása érdekében hozzanak döntést. 

A soproni gyámhivatal vezetője április 22-én kelt levelében arról tájékoztatta a panaszost, hogy a 2001. augusztus 24-én meghiúsult, valamint a 2001. október 19. napján megrövidült kapcsolattartás határozattal történő pótlására az idő múlására való tekintettel nincs lehetőségük. A nyári  rendkívüli kapcsolattartás újraszabályozására vonatkozóan a panaszost azt a tájékoztatást kapta, hogy az apai kapcsolattartás vonatkozásában a pannonhalmai gyámhivatal az illetékes. 

A panaszos a soproni gyámhivatal vezetője levelének kézhezvétele után törvényességi kérelmet nyújtott be a Győr-Moson-Sopron Megyei Főügyészséghez, sérelmezte, hogy április 8-án kelt kérelmére csak tájékoztató levelet kapott, határozatot az elmaradt kapcsolattartások pótlásáról a gyámhivatal nem hozott.  Az ügyész a törvényességi kérelem elbírálása céljából bekérte az iratokat a gyámhivataltól, tájékoztatást kért arról, hogy az ügyben van-e  folyamatban eljárás?

Az ügyész július 2-án a soproni gyámhivatal vezetőjének írt levele szerint a panaszost tájékoztatta arról, hogy a 2001. október 19-én és 2002 április 6-án megrövidült kapcsolattartások pótlására nem lát lehetőséget, a 2001. augusztus 24. napján elmaradt kapcsolattartás esetleges pótlására abban az esetben lesz lehetőség, ha az apai kapcsolattartásra illetékes pannonhalmai gyámhivatal legutóbbi határozata jogerőre emelkedik.

A soproni gyámhivatal vezetőjének folyó év október 3-ai telefoni tájékoztatása szerint jelenleg a panaszos nagyszülői kapcsolattartási ügyében hivataluknál nem folyik eljárás.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

11. § (2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen,

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról

27. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a szülő, valamint a kapcsolattartásra jogosult közeli hozzátartozó közötti családi kapcsolatot fenntartsa, továbbá b) az arra jogosult szülő a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően elősegítse.
(2) A kapcsolattartási jog formái: folyamatos és időszakos kapcsolattartás a gyermek elvitelének jogával és visszaadásának kötelezettségével, továbbá a gyermek tartózkodási helyén történő meglátogatása, levelezés, telefonkapcsolat, ajándékozás, csomagküldés.
28. § (1) A gyermekkel való kapcsolattartásra mind a szülő, mind a nagyszülő, továbbá - ha a szülő és a nagyszülő nem él, illetőleg a kapcsolattartásban tartósan akadályozva van - a gyermek nagykorú testvére, szülőjének testvére, valamint szülőjének házastársa is jogosult.
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a bíróság hatáskörébe tartozik.
30. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával - tárgyalás megtartásával - rendezi. Ennek során a szülő és más kapcsolattartásra jogosult a folyamatos és az időszakos kapcsolattartás gyakoriságáról és időtartamáról, a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről és módjáról, a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, az elmaradt kapcsolattartás pótlásáról, valamint - szükség szerint - egyéb formáiról megegyezhetnek.
(2) A kapcsolattartást akadályozó körülményekről a felek lehetőleg írásban kötelesek tájékoztatni egymást. A jogosultnak fel nem róható okból elmaradt kapcsolattartást pótolni kell.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

2. § (1) A közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust.
(6) Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.
(7) A közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be, továbbá jogszabály lehetővé teheti a kérelem elektronikus dokumentumban történő benyújtását, erre a célra elektronikus forma rendszeresíthető.
(3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.
22. § (1) Azt, akinek személyes meghallgatása az eljárás során szükséges, a közigazgatási szerv arra kötelezheti, hogy előtte vagy a megjelölt helyen jelenjen meg; erre a közigazgatási szerv határnapot vagy határidőt jelöl meg. Az ügyfél nem kötelezhető megjelenésre az általa kezdeményezett eljárásban.
25. § Ha az ügyfél a 22. § (1) bekezdése alapján nem idézhető, vagy a közigazgatási szerv az ügyfél megidézését nem tartja szükségesnek, köteles az ügyfelet a tanú és a szakértő meghallgatásáról, a szemléről és a tárgyalásról azzal a tájékoztatással értesíteni, hogy a meghallgatáson (szemlén, tárgyaláson) részt vehet, de megjelenése nem kötelező.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
(2) Az ügyfél kérelmére indult eljárásban - jogszabályban meghatározott esetben - a kérelemnek helyt adó határozathoz fűződő jogkövetkezményeket kell alkalmazni akkor is, ha a közigazgatási szerv az előírt határidőn belül a kérelem teljesítését nem tagadta meg.
62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.
(2) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fellebbezést a határozat közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.

A vizsgálat megállapításai

A nagyszülői kapcsolattarás ügyében a győri gyámhivatal nem volt illetékes. Az ügyintézőben feltehetőleg fel sem merült annak a gondolata, hogy illetékessége hiányában jár. Viszonylag ritkán fordul elő, hogy ugyanannak a gyermeknek a kapcsolattartási ügyében különböző hivatalok járnak el, ez nem is szolgálja a kiskorú érdekét. Több illetékes esetén a hivatalok eljárási cselekményei sokszor egymás számára is követhetetlenek, a gyermeket gondozó anyának két gyámhivatallal kell kapcsolatot tartania, adott esetben két különböző helyre kell utaznia. 2000 novemberében a soproni gyámhivatal mind az apai, mind a nagyszülői kapcsolattartásra vonatkozó iratokat továbbította a győri gyámhivatalnak. A győri ügyintéző korábban nem foglalkozott az üggyel, az évek során felhalmozott iratanyagban nem fedezte fel, hogy csupán az apai kapcsolattartás ügyében lenne jogosult eljárni, ezért eljárási cselekményeit a panaszos 2001 augusztus 27-ei kérelme után megkezdte. 

Helyes - a jogszabályi előírásoknak megfelelő - eljárási cselekmény volt, hogy az elmaradt kapcsolattartást elsősorban a panaszos és a gyermeket gondozó anya közötti egyezség létrehozásával próbálta pótolni, nem az ügyintézőn múlott, hogy ez sikertelen volt.

Az ügyintéző a sikertelen egyezségkötési kísérlet után valóban elmulasztotta az eljárási határidőt meghosszabbítani, az ügyfél nyilatkozatán kívül nem tanulmányozta kellő mélységében az iratokat, mindezzel sérült a panaszos jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő joga. Sem a panaszos kapcsolattartás pótlására vonatkozó kérelméről, sem az anya azon beadványáról melyben a gyakorlatban működő kapcsolattartás határozatban való szabályozását kérte nem készült határozat. Ez a határozat a győri gyámhivatal illetékességének hiányában semmis lett volna, de az alakszerű határozattal megnyílt volna a jogorvoslati lehetőség, mely során a megyei gyámhivatal új eljárásra már az illetékes soproni gyámhivatalt utasíthatta volna. Mindezek hiányában sérült a panaszos jogorvoslathoz való joga.

Tekintettel arra, hogy a megyei gyámhivatal vezetője győri gyámhivatal mulasztásait már megállapította, a hivatal vezetőjének és munkatársainak figyelmét a jövőbeli jogsértések elkerülésére felhívta, ezért ezzel kapcsolatban ajánlást nem teszek.

A megyei gyámhivatal a panaszos 2001. október 25-én hozzá érkezett - a győri gyámhivatalt érintő - beadványa kézhezvétele után megkezdte az abban foglaltak vizsgálatát. A győri gyámhivatal vezetője már október 30-án elküldte válaszát a megyei gyámhivatal vezetőjének, ennek ellenére a megyei gyámhivatal csak 2002. január 15-én válaszolt a panaszosnak. Ekkor tájékoztatta a panaszost arról, hogy a nagyszülői kapcsolattartás ügyében a soproni gyámhivatal az illetékes, megállapította a győri gyámhivatal mulasztásait is, tehát éremben foglalkozott a beadvánnyal. Azzal, hogy a panaszos beadványa és az érdemi válasz között közel három hónap telt el sérült a panaszos jogállamiságból erdő jogbiztonsághoz fűződő joga. Erre való tekintettel felhívom a megyei gyámhivatal vezetőjének figyelmét, hogy a jövőben az ügyfelek beadványaival kapcsolatban tartsa szem előtt az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 2. § (7) bekezdésében foglaltakat, mely szerint: "a közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik."  Jelesül az ügyfelek kérelmére akkor is ésszerű határidőn belül válaszoljon, ha határozathozatali kötelezettség nem terheli.

A panaszos 2002. április 8-án benyújtott kérelmet a soproni gyámhivatalhoz, kérelmére a hivatalvezető április 22-én - az ügyintézési határidőn belül - válaszolt. A panaszos nehezményezte, hogy a hivatalvezető kérelméről nem hozott határozatot, ezért a megyei főügyészhez törvényességi kérelmet nyújtott be. A megyei főügyész a kérelmet kivizsgálta, jogsértést nem állapított meg. 

A panaszos soproni gyámhivatalt érintő beadványa tekintetében megállapítom, hogy az nem hozható összefüggésbe alkotmányos jogot érintő visszássággal, ezért a vizsgálatot az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján lezárom.

A hatósági eljárás vizsgálatán túlmenően a rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítottam, hogy mind a gyermek szülei, mind a panaszos az elmúlt évek során egyre inkább a jog eszközeit igyekeznek igénybe venni a kapcsolattartás végrehajtása érdekében. A jog a maga eszközeivel szabályozta a gyermekeitől külön élő szülő és a nagyszülő kapcsolattartási jogát. Az illetékes gyámhivatal feladata pedig a kapcsolattartásra vonatkozó határozat végrehajtása, mely során a gyermek mindenekfelett álló érdekét szem előtt tartva a felek közötti egyezség létrehozására kell törekednie. Emberi kapcsolatokról lévén szó a felek együttműködése nélkül azonban csak a jogi eljárást lehet  hosszú évekig elhúzni. A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet 27. § (1) bekezdése szerint: " a kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a szülő, valamint a más kapcsolattartásra jogosult közeli hozzátartozó közötti családi kapcsolatot fenntartsa, továbbá b) az arra jogosult szülő (nagyszülő) a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően elősegítse. Mindez nem jelentheti azt, hogy a kapcsolattartásra jogosult hozzátartozó akkor is mereven ragaszkodjon a sok évvel ezelőtt meghatározott kapcsolattartási időpontokhoz, amikor a gyermek már iskolás. Természetes, hogy az iskolás korú gyermeknek már délutáni elfoglaltsága is van, olykor a munkaszüneti napok áthelyezése miatt szombaton is van tanítás, ezért megrövidül a határozatban megállapított kapcsolattartási idő. Elvileg a gyámhivatalnak rendelkeznie kellene a kieső idő pótlásáról, gyakorlatilag ez sokszor lehetetlen. Ilyen esetben a gyermekéért közösen felelősséget érző felnőtteknek egymás között lenne célszerű megállapodniuk egy olyan időpontban, amely mindannyiuknak megfelel. Az érzelmi stabilitást igénylő fejlődésben lévő gyermek kiegyensúlyozott fejlődését csak az segíti elő, ha az őket szerető hozzátartozók megpróbálnak az ő érdekében együttműködni. 

A gyermekvédelmi törvény szerint a mindenkori országgyűlési biztosnak feladata, hogy a gyermekek alkotmányos jogait érintő visszaéléseket kivizsgálja, orvoslásuk érdekében intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv. előírásai az országgyűlési biztosnak csak arra nyújtanak lehetőséget, hogy a gyermeknek ezt a védelmet a hatóságokkal, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekkel szemben nyújtsa. A fenti szabályozás kizárja a hozzátartozók gyermekeiknek esetlegesen alkotmányos jogsérelmet okozó magatartásának vizsgálatát. Álláspontom szerint sem a gyermek, sem az országgyűlési biztos, sem a gyámhivatal nem lehet eszköze a szülők és a nagyszülők közötti esetleges konfliktus kezelésének.

Budapest, 2002. október "     ".

									Lenkovics Barnabás