OBH 1549/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos azt kifogásolta a beadványában, hogy a Budapest, I., Hunyadi János úton levő saját tulajdonú lakása közelében, az utcában csak óránkénti parkolási díj (240 Ft) ellenében parkolhat. Ingyenes vagy kedvezményes parkolási lehetőséget nem kapott, mert állandó lakcíme nem a budai, hanem a vidéki lakásának a címe, ugyanis vidéken van a munkahelye.
A panaszban foglaltak a tulajdonhoz való joggal és a diszkrimináció tilalmával hozhatók összefüggésbe, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján az ügyet megvizsgáltam.
	A panaszos a beadványához mellékelte a Budavári Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának a kedvezménykérésére adott elutasító válaszát.

A vizsgálat megállapításai
	A Budavári Önkormányzat 5/2001. (IV.11.) Kt. sz. rendelete szerint a Hunyadi János út a korlátozott várakozási övezetbe tartozik. A rendelet értelmében a várakozási övezetek egész területén a közterületen csak a rendeletben meghatározott díj megfizetése ellenében szabad várakozni. 
	A kivételes kedvezményről a jogszabály a következőképpen rendelkezik:
"6. § (1) Kérelemre annak a lakosnak, akinek állandó lakóhelye a korlátozott várakozási övezet vagy várakozási övezet területén, valamint az azt határoló útvonalon van, a 13. §-ban foglaltak szerint lakossági várakozási engedély adható ki az általa megjelölt, tulajdonában álló két darab személygépkocsira.
(2) Kérelemre annak a lakosnak, akinek állandó lakóhelye a korlátozott várakozási vagy várakozási övezet területén, valamint az azt határoló útvonalon van, az üzemben tartásában (pl. lízing, tartós bérlet) lévő egy darab személygépkocsira lakossági várakozási engedély adható, ha tulajdonában lévő gépkocsira lakossági várakozási engedéllyel nem rendelkezik.
E bekezdés alkalmazásában üzemben tartásnak minősül: a lízing, a tartós bérlet és minden olyan megállapodás vagy nyilatkozat, mellyel az üzemben tartás kétséget kizáróan igazol."
	Hasonló önkormányzati rendeletet vizsgálva az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az önkormányzatnak az a jogszabályalkotása, amellyel a közút területén vagy más közterületen fizető várakozási helyet jelöl ki, nem alkotmányellenes, nem sérti a tulajdonhoz való jogot. (712/B/1996. AB hat.)
	Az önkormányzat a területen állandó lakóhellyel rendelkezőknek biztosította az ingyenes parkolási lehetőséget. Akkor, amikor a jogalkotó az általános szabály (ez esetben a fizetési kötelezettség) alól kivételt állapít meg, mindig a szabályozás tárgyához, az elérendő célhoz igazodva határozza meg a jogosultak csoportját. Ez esetben azt vette figyelembe, hogy a lakcím-nyilvántartási szabályok szerint a lakóhely (állandó lakás) annak a lakásnak a címe, amelyben a polgár él. A tartózkodási hely más, rövidebb, átmeneti ott-tartózkodást jelent. Miután a cél nyilvánvalóan az volt, hogy a nagyon kevés parkolóhelyet a forgalom szempontjai szerint használják, ezért állapította meg a rendelet a kivételt a legszűkebb körre. (Nem szerepel benne jogalapként a tartózkodási hely, régi kifejezéssel: ideiglenes lakcím.) E szempontok alapján - figyelemmel az Alkotmánybíróság e tekintetben kialakított álláspontjára - nem valósul meg alkotmányellenes megkülönböztetés azzal, ha a különböző jellemzőjű csoportokra (pl. az állandó lakosokra és másokra) eltérő szabályok vonatkoznak. (Ld. 21/1990. (X.4.) AB hat.)
	A parkolási lehetőség, a feltételek meghatározása nem függ attól, hogy valaki - jelen esetben a panaszos - az általa lakott ingatlannak a tulajdonosa vagy sem, fizeti-e az ingatlan adóját vagy sem. Tulajdona több is lehet, a lakóhelyhez kötődő jogok azonban csak egy települési önkormányzat területén illetik meg az állampolgárt. (Azt maga döntheti el, hogy ez melyik legyen.)
	A fentiek szerint az önkormányzat rendeletét - amelyen a polgármesteri hivatalnak a kedvezménykérést elutasító döntése alapult - nem tartom alkotmányellenesnek, ezért nem kezdeményezem a módosítását, nem fordulok az Alkotmánybírósághoz sem a rendelet felülvizsgálata érdekében. Ez utóbbira azonban a panaszosnak ettől függetlenül joga van.
	A rendelet - amint azt a polgármesteri hivatalnak a panaszoshoz írt levele közli - valóban nem tartalmaz semmilyen lehetőséget arra, hogy a polgármester valamiféle kivételt engedjen a jogszabállyal szemben. A jogállamiság, a jogbiztonság követelményének az felel meg jobban, ha a jogalkotó nem ad ilyen különleges felhatalmazást, éppen ezért általában nem is találhatók a helyi parkolási szabályokban. A panaszosnak a kedvezményt kérő beadványára adott válaszában ezért indokolatlan a polgármesteri hivatal sajnálkozása a rendelet e "hiányossága" miatt. Ugyanakkor helyes lett volna, ha a válasz azt tartalmazza, hogy milyen címen van a lakás, amelyre a kérelem vonatkozik, az milyen övezet, és egyáltalán miért ilyen szigorú, csak szűk kivételt engedő a szabály.
	Tekintettel arra, hogy a panaszolt ügyben alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg, az eljárást intézkedés nélkül lezárom.

Budapest, 2002. július 8.

Lenkovics Barnabás