OBH 1261/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Bódis Cecília
Az eljárás megindítása 
A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a vele egy háztartásban élő, 2001. október 15-én elhunyt édesanyja részére kiutalt nyugellátást a Posta minden értesítés nélkül, már október 17-én visszaküldte a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságnak. A 26.423 forintot "utánajárása eredményeként", - még a hagyatéki tárgyalás előtt - 41 nap elteltével mégis megkapta.
Az ügyben felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének lehetősége, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazásom alapján vizsgálatot indítottam.
A megállapított tényállás 
A panaszos a sérelmes intézkedés miatt a Magyar Posta Rt. vezérigazgatójához fordult. Azt szerette volna megtudni, hogy mint az elhunyttal közös háztartásban élő, őt ápoló egyeneságbeli rokon miért nem kaphatta meg a nyugdíjat a postástól. A válaszlevélben szerepel, hogy a nyugellátási utalványok kézbesítésére és kifizetésére a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság és a Magyar Posta Rt. által kötött megállapodásban foglaltak vonatkoznak, valamint, hogy a megállapodás tartalmával azonos a Kormány 133/1993. (IX. 29.) számú rendeletének 21. § szakaszának 5.) pontja és a Postakezelési Utasítás 67.6.2/c. pontja szerinti rendelkezés. 
A hivatkozott Kormányrendelet 5.) pontja szerint (mely 2001. december 23-ig volt hatályban): " A címzett elhalálozása esetében a részére érkezett, könyvelt küldeményt a címhelyen tartózkodó, vagy a küldemény átvételéért jelentkező (a 15. § (2) bekezdés a.) pontjában meghatározott), igazolt hozzátartozónak a szolgáltató bemutatja.
A 15. § (2) bekezdés a.) pontja szerinti helyettes átvevő lehet: a címhelyen tartózkodó 14. életévét betöltött és a 13. § (2) bekezdésben említett igazolvánnyal rendelkező közeli hozzátartozó (Ptk. 685. § b.) pont), az élettárs.
Első ízben megkeresésemre a Magyar Posta Rt. megbízott vezérigazgatója az alábbiakról tájékoztatott: 
A nyugellátási utalványok nem minősülnek postai küldeménynek, azok kifizetését a Posta a nyugdíjfolyósító szervekkel kötött külön szerződés alapján végzi. 
A megállapodás szerint: "A nyugellátás folyósításának hónapjában elhunyt címzett részére utalványozott ellátásokat 30 e Ft összeghatárig a címhelyen tartózkodó házastársnak - a jogosult átvevőkre vonatkozó szabályok szerint - a Posta a NYUFIG külön rendelkezése nélkül kifizeti. Egyéb esetekben, ha a nyugdíjas elhunyt és ez a Posta tudomására jut, az utalványok összegét a hozzátartozó értesítése nélkül a NYUFIG-nak soron kívül visszaküldi."
Mivel az ügy kapcsán nem volt egyértelmű, vajon milyen indok fűződik a nyugellátás átvételére jogosultak körének szűkített, csak a házastársat említő meghatározásra, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (2) bekezdése alapján megkereséssel fordultam a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatójához valamint a Magyar Posta Rt. vezérigazgatójához. 
A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatója megkeresésemre az alábbiakról tájékoztatott: 
"A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (a továbbiakban Tny.) 83. § (2) bekezdése  értelmében a jogosult halála esetén a vele közös háztartásban élő házastársát illeti meg elsődlegesen a fel nem vett nyugellátás. Minden más felsorolt rokoni kapcsolatban lévő csak együtt élő házastárs, illetve megelőző jogosult hiányában veheti fel az elhunytat megillető összeget. 
A kifizetést teljesítő postástól nem várható el, hogy az elhunyttal együtt élt hozzátartozók között az ellátás jogosultságára kiható vizsgálatot folytasson. Erre egyébként jogszabályi felhatalmazása sincs. 
Az említettekre tekintettel a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság és a Magyar Posta Rt. által kötött megállapodásban a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság azért engedélyezte a megállapodásban rögzített értékhatárig (az értékhatás az újabb módosítás szerint a mindenkori minimálbér összegével egyenlő) a kifizetést, hogy az együtt élő özvegy mint elsődleges jogosult minél hamarabb hozzájusson az őt egyébként megillető összeghez. A hivatkozott törvény 83. § - a az örökös kivételével más jogosultak esetében sem teszi kötelezővé a jogerős hagyatékátadó végzés megkövetelését, ezért fordult elő az, hogy a panaszos még a hagyatéki tárgyalás előtt megkapta az őt megillető összeget."
A Magyar Posta Rt. vezérigazgatója szintén hasonlóan érvelt és hozzátette: "A postai kézbesítőnek a kézbesítés során nem áll módjában az elhunyt családi kapcsolataiban a jogszabály szerinti jogosultsági sorrendet vizsgálni, továbbá megállapítani, hogy az összegre többen igényt tartó személyek közül, - például az elhunyt gyermekei közül - ki jogosult a nyugellátás átvételének elismerésére. A panaszos részére írt levélben nem volt szerencsés a nyugellátási utalvány kifizetésére és a postai küldeményekre vonatkozó szabályok egyidejű említése. Az eset tanulságul szolgál, ezért levelét köszönöm. (...) 
Tájékoztatom, hogy a Posta - a megállapodás értelmében döntően hasonló okok miatt - havonta kb. 10-14 ezer darab utalványt küld vissza a folyósítónak, melynek forint összege kb. 500 millió forint. Ezen összegek kifizetésének döntő többsége a jelenlegi megállapodástól eltérő postai közreműködés esetén a társadalombiztosítás jogszabályok és a folyósításra vonatkozó eljárási szabályok alapos ismeretének hiánya miatt veszélyeztetett folyósítás lenne, amely esetlegesen a nyugdíjfolyósító követelés állományát és peres eljárásainak számát növelné. "
Az ügy jogszabályi háttere 
•	1997. évi LXXXI. törvény a társadalombiztosítási nyugellátásról (Tny.)
83. § (2) A jogosult halála esetén a fel nem vett nyugellátást a vele közös háztartásban együtt élt házastárs, gyermek, unoka, szülő, nagyszülő és testvér egymást követő sorrendben, ezek hiányában az örökös veheti fel a halál napjától vagy a hagyatéki végzés jogerőssé válása napjától számított egy éven belül.
•	A hírközlésről szóló 2001. évi XL. törvény 
110. § A hírközlésre vonatkozó fogalmak az alábbiak:
60. Postai küldemény: az a végső fizikai formájában megjelenő információt, közlést vagy tárgyat tartalmazó - a küldeményen, annak csomagolásán vagy ahhoz tartozó listán címzéssel ellátott - küldemény, amelyet a szolgáltatónak kézbesítenie kell. A postautalványok, valamint azok a küldemények is ide tartoznak, amelyek könyvet, katalógust, újságot, folyóiratot, illetve kereskedelmi értékkel rendelkező vagy nem rendelkező árucikket tartalmaznak.
•	A postai szolgáltatások ellátásáról szóló 254/2001. (XII. 18.) Korm. rendelet
21. § (2) A kézbesítés szempontjából helyettes átvevő lehet a 19. § (2) bekezdésében rögzített és a személyazonosság igazolására alkalmas okirattal rendelkező:
a) a címhelyen tartózkodó 14. életévét betöltött közeli hozzátartozó [Ptk. 685. § b) pontja];
b) magánszemély címzett esetén, a címhelyen tartózkodó bérbeadó, szállásadó."
•	A Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvény 
685. § E törvény alkalmazásában
b) közeli hozzátartozók: a házastárs, az egyeneságbeli rokon, az örökbefogadott, a mostoha- és neveltgyermek, az örökbefogadó-, a mostoha- és a nevelőszülő, valamint a testvér; hozzátartozó továbbá: az élettárs, az egyeneságbeli rokon házastársa, a jegyes, a házastárs egyeneságbeli rokona és testvére, valamint a testvér házastársa;
Az érintett alkotmányos jog 
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
A vizsgálat megállapításai 
A szolgáltató első ízben a tájékoztatóban jelezte, hogy a nyugellátási utalványok nem minősülnek postai küldeménynek, ennek ellenére a panaszosnak írt válaszlevélben a fenti kormányrendeletre hivatkozik, amely alapján azonban tágabban értelmezhető lenne azon személyek köre, akik az elhunyt nyugdíját a hasonló esetekben átvehetné. Ugyanakkor a második levélben küldött értelmezés tisztázza a félreértést és elismeri, hogy zavart okozó volt a felvilágosítás, hiszen a postai küldemények és a nyugdíj-utalványok szabályozása eltérő átvevői kört határoznak meg. 
Az Nyt. VII. Fejezetében  (A nyugellátás iránti igény érvényesítése) 83. § (2) bekezdés így rendelkezik:  
"a jogosult halála esetén a fel nem vett nyugellátást a vele közös háztartásban együtt élt házastárs, gyermek, unoka, szülő, nagyszülő és testvér egymást követő sorrendben, ezek hiányában az örökös veheti fel a halál napjától vagy a hagyatéki végzés jogerőssé válása napjától számított egy éven belül." 
A panaszos azt sérelmezte végső soron, hogy kizárólag a házastárs veheti át a jelenlegi szabályok szerint az elhunyt részére még a társadalombiztosítás szabályai szerint kifizetendő nyugdíjat. A kapott tájékoztatásokból kiderült, hogy a postai alkalmazott helyesen járt el, hiszen a Posta és a Nyugdíjfolyósító közötti megállapodás értelmében csak az elhunyt özvegyének fizethette volna ki a nyugdíjat. A megállapodás rendelkezése pontosan az egyértelmű helyzetekre alapul: ott ahol nincs szükség a jogosultság tüzetes vizsgálatára, hiszen teljesen egyértelmű az özvegyi rokoni kapcsolat, miért ne juthatna azonnal - a postai utalvány útján - a jogosulthoz az összeg?  Ott azonban, ahol nem volt házastárs, a postástól  - bár az a panaszos esetében a kis települési környezet adottságai miatt talán egyértelmű lett volna - általánosságban nem lenne és nem is volt elvárható a rokoni kapcsolat vizsgálata és az utalvány kifizetése. Ezért a megállapodás ezt nem is teszi lehetővé.
Vizsgálatom során - a kapott tájékoztatás és a rendelkezésre álló iratok alapján - megállapítottam, hogy a panaszolt közszolgáltató (posta) eljárása nem okozott visszásságot a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos joggal összefüggésben azzal, hogy az elhunyt nyugdíjutalványát visszaküldte a folyósítónak és azt nem fizette ki a jogosult fiának.  A Posta (és a Nyugdíjfolyósító) eljárása során a jogszabályokat betartva, törvényesen járt el; a postai kézbesítő nem fizethette volna ki a jogosultnak a nyugdíjat, azt vissza kellett küldenie a folyósítónak, aki pedig szabályszerűen a későbbiekben kifizette azt a jogosult egyeneságbeli leszármazottjának, a panaszosnak. A hivatkozott Tny. 83. §-a a jogosultak esetében sem teszi kötelezővé - kivéve az egyéb örökösöket - a jogerős hagyatékátadó végzés meglétét, ezért kapta meg a panaszos még a hagyatéki tárgyalás előtt az összeget. A panaszos sérelmeit a Posta kivizsgálta, levélben válaszolt a feltett kérdésre és megállapította, hogy nem történt szabályszegés. Mindezekre tekintettel a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság igazgatójának, valamint a Magyar Posta Rt. vezérigazgatójának tájékoztatását elfogadom, és a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2002. december 11.

Lenkovics Barnabás