OBH 1233/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása
	A panaszos 2001. december elején szóban kért segítséget, majd a 2002. január 28-án érkezett beadványában azt sérelmezi, hogy a 12 éve folyó rokkantsági nyugdíjának folyósítását a nyugdíjbiztosító 2001. december 1-től megszüntette, még az első fokú határozat ellen benyújtott fellebbezése elbírálását megelőzően. Az első fokú határozaton, mely 2001. október 25-én kelt és novemberben kézbesítettek, nem kapott tájékoztatást arról, hogy milyen ellátásra lehet jogosult, valamint az igénylés módjáról. A fentiekről csak az országgyűlési biztos intézkedését követően a 2001. december 27-én kézbesített másodfokú határozat tartalmazott tájékoztatást, illetőleg kézbesítették a rendszeres szociális járadék igénybejelentő lapot. December hónapban (karácsonykor is) ellátatlan maradt az I. éves nappali tagozatos főiskolás hallgató gyermeket egyedül nevelő panaszos, aki nem tudta a rezsi és egyéb fizetési kötelezettségeit teljesíteni.

Érintett alkotmányos jogok
Tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. §)
Szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bek.]

Alkalmazott jogszabályok
A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.) és a végrehajtására kiadott 168/1997. (X.6.) Korm. rendelet
A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI. 29.) EüM-PM együttes rendelet

Megállapított tényállás
	A panaszosnak a Fővárosi és Pest Megyei Társadalombiztosítási Igazgatóság 1989. márciusban kelt 12-01087/89/22. számú határozatával III. csoportos rokkantsági nyugdíjat állapított meg visszamenőleges hatállyal 1988. július 1-től, melyet a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 261-91669-0 törzsszámon 2001. november hónappal bezárólag folyósított. Az utolsó havi rokkantsági nyugdíj összege 31.574 Ft volt. 
Az OEP Orvosszakértői Intézet I. fokú orvosi bizottsága a 2001. október 20-án megtartott soros felülvizsgálata szerint a panaszos állapota javult és munkaképesség-csökkenése már nem éri el a rokkantság mértékét, csupán 50 százalékos. Újabb orvosi felülvizsgálat 2002. október hónapban szükséges.
A fentiekre tekintettel a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 12-01087/89/24. számú 2001. október 25-én kelt határozatával, a határozat keltét követő második hónap első napjától, 2001. december 1-től megszüntette a panaszos rokkantsági nyugdíját [Tny. 30. § (1) bek., 168/1997. (X.6.) Korm. rendelet 24. § (1) bek.]. A határozat indoklása tartalmazta még a rehabilitációs véleményt, mely szerint nehéz fizikai munka nem javasolt. 
A panaszos az I. fokú határozat ellen a törvényes határidőn belül fellebbezéssel élt.
A másodfokú közigazgatási eljárás során az OEP Országos Orvosszakértői Intézet II. fokú Orvosi Bizottsága 2001. december 4-én kelt szakvéleményében jóváhagyta az I. fokú orvosi bizottság véleményét. A panaszos többször érdeklődött az eredményről telefonon, és így tudta meg 2001. december 15-én, hogy a fellebbezését elutasítják. Ekkor fordult rövid úton először segítséget kérve az Országgyűlési Biztos Hivatalához, tekintettel arra, hogy teljesen ellátatlan maradt december hónapban és karácsonyra is. Az országgyűlési biztos rövid úton történt intézkedésére 2001. december 18-án postázta a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 12-01087/1989/0031. számú, 2001. december 10-én kelt rokkantsági nyugdíj megszüntetéséről szóló II. fokú határozatot. Csak ez a határozat tartalmazott tájékoztatást arról, hogy a panaszos lakóhelye szerint illetékes rehabilitációs bizottsághoz fordulhat, illetőleg, hogy rehabilitációs munkahely hiánya esetén a bizottság véleménye birtokában rendszeres szociális járadékra jogosult. Az Igazgatóság a határozattal együtt postázta a rendszeres szociális járadék igénybejelentő lapot, melyet a panaszos 2001. december 27-én kapott kézhez.
A panaszos csak 2002. január 16-án juthatott el a rehabilitációs bizottság elé, majd ezt követően a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 2001. december 1-től visszamenőleg a 12-00723/2002/0005. számú, 2002. január 18-án kelt határozatával megállapította a rendszeres szociális járadékát, melynek jelenlegi összege 17.150 Ft/hó.
	A vizsgálat eredményeképpen megállapítom, hogy az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz, valamint az Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdésében biztosított szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság az 1988. július 1-jétől rokkant panaszost nem tájékoztatta a rokkantsági nyugdíját megszüntető I. fokú határozatában a rendszeres szociális járadékra jogosultság feltételeiről, illetőleg nem hívta fel a panaszos figyelmét arra, hogy azt írásban igényelnie kell.
	A vizsgálat eredményeképpen azt is megállapítom, hogy az adott ügyben az alkotmányos visszásság időközben megszüntetésre került, illetőleg a hasonló alkotmányos visszásságok elkerülését biztosítja az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatójának a nyugellátások és egyes nyugdíjszerű rendszeres ellátások elbírálásának ügyviteli eljárásáról rendelkező 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF sz. utasításának 4.5 pontja, mely előírja a tájékoztatási kötelezettséget, ezért ajánlást nem teszek.
A panaszos pedig az Igazgatóság 12-01087/1989/0031. számú, a rokkantsági nyugdíjat megszüntető II. fokú határozata ellen keresettel fordult a Fővárosi Munkaügyi Bírósághoz. Az ügyben a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságtól kapott információ szerint ítélet még nem született.
	A további vizsgálatot hatáskör hiányában lezártnak tekintem.

Budapest, 2002. augusztus 23.

Lenkovics Barnabás