OBH 5966/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának összefoglaló jelentése
az időskorúakat ápoló-gondozó otthonokban élők emberi és állampolgári jogai érvényesülésének helyzetét feltáró átfogó vizsgálatokban tett ajánlások érvényesülésének utóvizsgálatáról

Előadó: Dr. Garamvári Miklós
Dr. Zséger Barbara 
Dr. Szilágyi Júlia

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa első e tárgyban indított átfogó vizsgálatát, OBH 2454/1998. számon, 1998. novemberében fejezte be, amely az időskorúakat ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogai érvényesülésének helyzetét tárta fel.

A fenti vizsgálat megindítását követően érkezett azon beadványok megalapozottságának vizsgálatára, amelyek tárgya az idős otthoni ellátás volt, - idő és eszköz hiányában - az első átfogó vizsgálat keretében már nem vállalkozhattunk. Tekintettel azonban arra, hogy a panaszok mindegyike a panaszosnak otthont adó, időskorúakat ápoló-gondozó intézetek működésével, az általuk nyújtott ellátással, ápolással-gondozással volt kapcsolatos, vizsgálatukat egyesítettük, és az alapvizsgálat szempontjai alapján, helyszíni vizsgálat keretében igyekeztünk feltárni a beadványokban megfogalmazott sérelmek valóságalapját. A megállapítások rögzítésére 1999. júniusában a témakört érintő II. számú összefoglaló jelentésben került sor (OBH 7284/1999.).

A vizsgálat - figyelemmel arra, hogy az nem a korábban vizsgált intézményi kört érintette és nem a vizsgálat megállapításai alapján kívánt meggyőződni az intézeteknek és fenntartóknak tett ajánlások gyakorlati érvényesüléséről - nem volt utóvizsgálatnak tekinthető. A két vizsgálat időbeli elkülönülése azonban lehetőséget biztosított a tapasztalatok összehasonlítására is.

Jelen vizsgálatban az előző két vizsgálat során a legtöbb alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megállapítására okot szolgáltató intézmények utóvizsgálatára nyílt lehetőség. Az utóvizsgálat magába foglalta a helyszíni bejárást, az intézményi ellátás tárgyi és személyi feltételeinek áttekintését, valamint az intézeti alapdokumentumok elemzését. A helyszíni vizsgálatok előzetes bejelentés nélkül történtek, egy napig tartottak és valamennyi helyszínen azonos - a korábbi jelentésekben tett megállapítások alapján kialakított - szempontrendszer alapján valósultak meg. 

II. A vizsgált alkotmányos jogok

1. A tulajdonhoz való jog: "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot." [Alkotmány 13. § (1) bek.]

2. Az egészséges környezethez való jog: "A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez." [Alkotmány 18. §]

3. Az élethez és emberi méltósághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani." [Alkotmány 54. § (1) bek.]
"Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni." [Alkotmány 54. § (2) bek.]

4. A szabadsághoz és személyi biztonsághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani." [Alkotmány 55. § (1) bek.]

5. A jogorvoslathoz való jog: "A Magyar Köztársaságban, a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti." [Alkotmány 57. § (5) bek.]

6. A szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő jog: "Mindenkit, aki törvényesen tartózkodik Magyarország területén - törvényben meghatározott esetek kivételével - megillet a szabad mozgás és a tartózkodási hely szabad megválasztásának joga, beleértve a lakóhely vagy az ország elhagyásához való jogot is." [Alkotmány 58. § (1) bek.]

7. A magántitokhoz és a személyes adatok védelméhez való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jó hírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és személyes adatok védelméhez való jog." [Alkotmány 59. § (1) bek.]

8. A kérelemhez és panaszhoz való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé." [Alkotmány 64. §]

9. A diszkrimináció tilalma: “A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni vagy születési, vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül." [Alkotmány 70/A. § (1) bek.]
"A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti." [Alkotmány 70/A. § (3) bek.]

10. A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez." [Alkotmány 70/D. § (1) bek.]
"Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és természetes környezet védelmével valósítja meg." [Alkotmány 70/D. § (2) bek.]

11. A szociális biztonsághoz és ellátáshoz való jog: "A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak." [Alkotmány 70/E. § (1) bek.]
"A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg." [Alkotmány 70/E. § (2) bek.]

Alkalmazott jogszabályok:

A vizsgálatban alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.

A vizsgálatban az OBH következő munkatársai vettek részt: 

Dr. Garamvári Miklós főosztályvezető,
Dr. Zséger Barbara főosztályvezető-helyettes és 
Dr. Szilágyi Júlia szak-főtanácsos.

A vizsgálatot dr. Garamvári Miklós vezette.
A korábban vizsgált, az időseket ápoló-gondozó otthonokban élő személyek alkotmányos emberi jogai, illetve ezen jogok érvényesülése érdekében tett ajánlások gyakorlati megvalósulását ellenőrző utóvizsgálat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésén alapult.

III. A vizsgálat megállapításai

1. Vas Megyei Időskorúak Szociális Intézete
(Acsád, Semmelweis tér 1.)

A vizsgálat időpontja: 2001. október 10.

Az intézetben 1998. június 15-16-án végzett vizsgálata alapján az országgyűlési biztos az otthon működési engedélye kiadásával összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása céljából a Vas Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjénél kezdeményezte, hogy a működési engedélyhez szükséges feltételek meglétét a kastélyépület vonatkozásában külön vizsgálja meg.

Az országgyűlési biztos az otthont fenntartó Vas Megyei Önkormányzatnál és - egyidejűleg - az intézet igazgatójánál kezdeményezte, hogy gondoskodjanak
- a személyi térítési díj szabályszerű megállapításáról,
- az otthonban elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a kastélyépületnek a gondozási feladatok ellátására való alkalmassá tételéről 1999. december 31-éig, vagy a gondozottak átköltöztetéséről,
- a jogszabályi előírásoknak megfelelően a tisztálkodó szerekkel való ellátásról,
- a gondozottak rendszeres orvosi vizsgálatáról,
- az emberi méltóság tiszteletben tartásáról, emberhez méltó körülmények kialakításáról,
- a jogszabályban előírt mentálhigiénés ellátás biztosításáról,
- a jogszabálynak megfelelő házirendről.

Az intézmény vezetése az alapvizsgálat által feltárt hiányosságok kiküszöbölésére intézkedési tervet dolgozott ki. Ennek alapján megtörtént a pavilonépület ereszcsatornájának - beázás miatti - részleges cseréje, a fűtés modernizálása, valamint a konyhai és mosodai gépek felújítása. A kastélyépületben akkor tapasztalt elhelyezési körülményeken javított egy keveset, hogy a nagy szobákat (14 ágyas) több kisebbre bontották, továbbá, hogy Németországból kaptak néhány emelő szerkezetes ágyat, éjjeliszekrénnyel és etetőasztallal együtt. A kastély előterében elhelyezett nyilvános telefont olyan alacsonyra szerelték, hogy kerekesszékből is el lehet érni, a pavilonban, pedig a korlátok közötti 1 méteres hézagokat kipótolták. 

A zsúfoltság csökkentése érdekében tett erőfeszítések eredményeként a központi épületként szolgáló egykori kastélyépületben 140 helyett már csak 117 főt gondoznak.

A jövő évre tervezett teljes rekonstrukciót követően a kastélyépületben 70 fő elhelyezésére nyílik majd lehetőség. Az épület teljes felújítása, illetve átalakításának elmaradása miatt továbbra sem biztosíthatók az akadálymentes közlekedés feltételei, az ott élők szükségleteit megfelelően kielégíteni képes fürdő vagy zuhanyzószám, a helyiségek biztonságos használatához elengedhetetlen természetes megvilágítás,  sem pedig a jogszabályban előírt egy főre jutó minimálisan szükséges lakótér.

Az utóvizsgálat nem találta megfelelőnek a kastélyépületben kialakított nővérhívó rendszert sem. Az épület nagy szobáiban, ahol szinte csak fekvőbetegeket helyeztek el, indokolt és szükséges a betegágyaknál elhelyezni a csengőket. A jelenlegi rendszerben ezzel szemben szobánként csak egy-két nővérhívó üzemel és a betegek segítség nélkül, ezeket sem érik el. Elkülönítőt – az épület adottságaira hivatkozva – a mai napig nem alakítottak ki. Az elkülönítőnek nevezett helyiségben ugyanaz a beteg ember lakik állandó jelleggel, mint 3 évvel ezelőtt.

Mindezek okán megállapítható, hogy az épület egésze, és egyes - a gondozottak elhelyezésére szolgáló helyiségei - továbbra is visszásságot okoznak az érintettek lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogával összefüggésben.

A szakképzett dolgozók aránya még mindig nagyon alacsony. Az intézetben foglalkoztatott ötvenkét szakdolgozó közül csak harmincnégyen (65%) rendelkeznek szakképzettséggel. Az utóvizsgálat megállapítása szerint a jogszabályban minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot okoz.

Az alapvizsgálat során tett ajánlásoknak eleget téve a gondozottak személyi térítési díjának és költőpénzének megállapítása az előírásoknak megfelelően történik, a lakókat rendszeresen, illetve szükség szerint látják el tisztálkodó szerekkel. Az intézetben élők mentálhigiénés ellátásához hasonlóan megoldottá vált a gondozottak rendszeres orvosi vizsgálata is.
 
Az előgondozást már a leendő lakók otthonában elvégzik. Az előgondozás során felmérik a leendő gondozott családi körülményeit, életvitelét, társas kapcsolatait. Igyekeznek feltárni, milyen elvárásai vannak az otthonnal kapcsolatban, választ keresnek arra, hogy mi a bekerülés oka, akar-e valahova rendszeresen eljárni, mit szeretne magával hozni az intézetbe, milyen szobatársakat szeretne, milyen típusú programokat szeret, vannak-e félelmei, élt-e valaha közösségben, stb. Felmérik a gondozott önellátási képességét is, azt, hogy tud-e egyedül étkezni, öltözködni, tisztálkodni, járni, felállni, kommunikálni, vagy mindehhez segítséget igényel. Ezen kívül egészségi állapotát, a különböző egészségügyi problémáit is megbeszélik vele.

Az intézet házirendjében - a korábbi ajánlásnak megfelelően - rögzítették a jogszabály által kötelezően előírt szabályozási tárgyköröket. 

A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény szerint a következő okokból szűnhet meg az intézményi jogviszony:
- az intézmény jogutód nélküli megszűnésével,
- a jogosult halálával,
- a határozott idejű intézeti elhelyezés esetén a megjelölt időtartam lejártával,
- az állami fenntartású intézményi jogviszony megszüntetését a jogosult, illetve törvényes képviselője kezdeményezheti. A jogosult, illetve törvényes képviselője kezdeményezése alapján az intézményvezető az intézményi jogviszonyt megszünteti.
- az intézményvezető az intézményi jogviszonyt megszünteti, ha a jogosult
a) másik intézménybe történő elhelyezése indokolt,
b) a házirendet súlyosan megsérti,
c) intézményi elhelyezése nem indokolt.

Ezek ismeretében, az utóvizsgálat megállapítása szerint az otthon házirendje jogellenesen rendelkezik az intézményi jogviszony megszüntetésének módjáról, amikor lehetővé teszi azt arra az esetre, "ha a lakó 6 napon túli engedély nélkül távol marad az intézménytől".

A szociális törvény ismerte és alkalmazta az intézményi jogviszony megszüntetésének ezt az esetét, amikor kimondta, hogy az intézményi jogviszony megszűnik a jogosultnak a házirendben meghatározott tartamú indokolatlan távolmaradásával, de az idézett rendelkezést az 1994. évi VI. törvény 31. §-a, 1994. február 1-től hatályon kívül helyezte.

Ajánlások-kezdeményezés

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Vas Megyei Önkormányzat által fenntartott Vas Megyei Időskorúak Szociális Intézete (Acsád) működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása érdekében felkérem a Vas Megyei Közgyűlés Elnökét, hogy terjessze a jelentést a fenntartó Vas Megyei Önkormányzat elé azzal az ajánlással, hogy a vizsgálat megállapításai és a jogszabályok előírásai alapján - az itt elhelyezettek számára fennálló gondozási kötelezettség folyamatos biztosítása mellett - gondoskodjon 
-	a jogszabályban minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet biztosításáról és 
-	döntsön az épület mielőbbi - a jelenlegi funkciójának ténylegesen megfelelő - átalakításáról vagy kiváltásáról. 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben a Vas Megyei Önkormányzat által fenntartott Vas Megyei Időskorúak Szociális Intézete (Acsád) igazgatójánál kezdeményezem, hogy gondoskodjon
-	a hatályos jogszabályok előírásainak maradéktalanul megfelelő házirend elkészítéséről és annak a fenntartó általi jóváhagyásra történő felterjesztéséről.
  
2. Fővárosi Önkormányzat Idősek Otthona
(Budapest, XIX. M.L. utca)

A vizsgálat időpontja: 2001. október 17.

Az otthonban 1998. június 30 - július 1. között folytatott vizsgálata alapján az országgyűlési biztos az általa feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása és az alkotmányos jog érvényesülését veszélyeztető gyakorlat megszüntetése céljából ajánlással fordult az otthont fenntartó Fővárosi Önkormányzathoz és egyidejűleg az intézet igazgatójához. Kezdeményezte, hogy gondoskodjanak
- a cselekvőképtelen személyek költőpénzének rendeltetésszerű és jogszerű felhasználásának biztosításáról,
- az orvosilag indokolt gyógyszer és gyógyászati segédeszköz térítésmentes biztosításáról,
- a jogszabálynak megfelelő házirendről,
- a büntetésként alkalmazott kimenőmegvonás gyakorlatának megszüntetéséről,
- a Mészáros Lőrinc utcai épületnek 1999. december 31-éig a rendeltetésszerű használatra alkalmassá tételéről vagy a gondozottak áthelyezéséről,
- a Mészáros Lőrinc utcai épületben elkülönítő kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a Mészáros Lőrinc utcai épület gondozottainak a jogszabályban előírt egészségügyi és mentálhigiénés ellátásáról.

Az utóvizsgálat megállapította, hogy a régi épület helyett egy teljesen újat építettek, tehát a fenntartó az elhelyezést érintő ajánlásoknak teljes egészében eleget tett. A rekonstrukcióhoz szükséges forrást (428 millió forint) a fenntartó Fővárosi Önkormányzat biztosította. A felújítási munkálatok 2000. decemberében kezdődtek. 2001. júliusáig a gondozottakat az intézet Budapest XX. kerület Virág Benedek utcai részlegében helyezték el. Az otthon jelenlegi működési engedélye 50 fő ellátására szól (a korábbi 40 helyett), de a vizsgálat idején még csak 36 időskorú lakott az épületben. 2001. augusztusától folyamatosan töltik fel az üres helyeket. Régebben csak nőket gondoztak itt, most férfi lakóik is vannak.
 
Az épület kialakítása teljes mértékben megfelel a kultúrált és magas színvonalú idősotthoni ellátással szemben támasztott szakmai és emberi kívánalmaknak. A folyosók és az ajtók szélesek, közlekedést segítő korlátokat és kapaszkodókat szereltek a folyosó falaira, valamint  a mellékhelyiségekbe. Személy- és teherszállításra alkalmas liftet is rendszeresítettek az otthonban. Közösségi együttlétre és foglalkoztatásra a szintenként kialakított társalgók szolgálnak. Az épület két tetőteraszán és a rendezett kertben nyugágyak, hintaszékek szolgálják az itt lakók pihenését, kényelmét. A lakószobák általában kétágyasak (a tetőtérben 2 db 3 ágyas és 2 db 1 ágyas szobát alakítottak ki). Két szobához tartozik egy közös előtér, melyből a négy lakó fürdőszobája nyílik. A közös előtér zárható, csengővel felszerelt, de szükség esetén a nővér kívülről is ki tudja nyitni. A lakószobák fából készített bútorokkal ízlésesen vannak berendezve. Az ágyon kívül polcok, éjjeli szekrények, tágas, zárható ruhásszekrények, asztal és a székek állnak a lakók rendelkezésére. Ezeket a bútorokat kifejezetten az idősek részére tervezték és készítették el. 

Az otthonban kialakítottak egy négyágyas betegszobát, amelyet korszerű kórházi ágyakkal, és ezekhez tartozó etetőasztalos éjjeliszekrényekkel rendeztek be. A szobákban minden ágyhoz nővérhívót szereltek fel. Jelzés esetén csak a hívás helyén lehet kikapcsolni. Az alapvizsgálat ajánlását szem előtt tartva alakították ki az elkülönítő helyiséget is. Az otthon fürdőszobái rendkívül korszerűek, tágasak, a kádhoz emelőszerkezetes fürdető szék tartozik. Nővérhívót a kádhoz és a zuhanyhoz is felszereltek. 

Az otthonban összesen 12 ápoló dolgozik, közülük ketten szakképzetlen segédápolók, ketten pedig most folytatják a szakképzettséghez megszerzéséhez szükséges tanulmányaikat. Az otthonban foglalkoztatnak gyógytornászt, és felállítottak egy háromfős mentálhigiénés csoportot is. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozók aránya ezért jelenleg 67%-os. Figyelemmel azonban a munkaszervezési megoldásokra, a folyamatban lévő tovább-és átképzésekre, a vizsgálat megállapítása szerint a minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak legmagasabb szintű testi és lelki egészségéhez, valamint szociális biztonságához fűződő alkotmányos jogával összefüggésben nem okozott visszásságot.

Az intézet két részlegében összesen napi hat órát tölt az intézet belgyógyász orvosa, ebből hetente 1-2 alkalommal, illetve szükség szerint keresi fel a vizsgálat által érintett részleget. Ezen kívül az intézmény régi orvosa - az üres férőhelyek feltöltésének idején - hetente kétszer rendel, segít a felvételkor szükséges vizsgálatok és állapotfelmérés elvégzésében. Pszichiáter szakorvos havonta kétszer, neurológus havonta egy alkalommal keresi fel az intézményt. 

Az otthon zavartalan működését 24 órás portaszolgálat és a folyosókra, közösségi helyiségekbe, kertbe felszerelt kamerák segítik. A későbbiekben telefont (saját fővonallal) kaphat az, aki ezt igényli. Fodrászat és pedikűrös is működik az otthonban. Az általa végzett mosás és vágás ingyenes, a berakásért, festésért fizetni kell. A lakók étkeztetését az otthon ebédlőjében biztosítják, az ételt az intézet központi, Virág Benedek utcai épületéből szállítják át. Az asztalokon feltüntették az ott étkezők nevét és azt, hogy szüksége van-e valamilyen diétára. Az alagsorban imatermet alakítottak ki, itt helyezték el az otthon urnatemetőjét is.

Az otthon 2001. május 30-i keltezésű házirendje az épület minden szintjén, a hirdetőtáblán kitéve található. A dokumentumban rögzítették a jogszabály által kötelezően előírt szabályozási tárgyköröket. Az otthon pénz és értékkezelési gyakorlatát tartalmazó letéti szabályzat a jogszabályoknak megfelelően rendezi a pénz és egyéb értékek átvételének és elszámolásának szabályait.

Tekintettel arra, hogy az alapvizsgálat által feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságokat a fenntartó önkormányzat és az intézet vezetése a jövőre vonatkozóan megszüntette, továbbá az utóellenőrzés sem tárt fel olyan tényt vagy körülményt, amely az országgyűlési biztos fellépése alapjául szolgálna, ajánlást nem teszek.

3. Komárom-Esztergom Megyei Önkormányzat Esthajnal Idősek Otthona
(Pilismarót-Basaharc)

A vizsgálat időpontja: 2001. október 25.

Az intézetben 1999. április 12-én végzett vizsgálata alapján, az országgyűlési biztos az általa feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása, és az alkotmányos jogok érvényesülését veszélyeztető gyakorlat megszüntetése céljából azt ajánlotta a Komárom-Esztergom Megyei Közgyűlés Elnökének, hogy  terjessze a jelentést a fenntartó Komárom-Esztergom Megyei Önkormányzat elé azzal az ajánlással, hogy a vizsgálat megállapításai és a jogszabályok előírásai alapján - az itt elhelyezettek számára fennálló gondozási kötelezettség folyamatos biztosítása mellett - döntsön az otthon alsó és felső távolsági épületeiben folyó gondozási tevékenység megszüntetéséről, ezen egységek bezárásról.

Az épületek felszámolására vonatkozó döntés kimenetelétől függetlenül kezdeményezte, hogy a fenntartó megyei önkormányzat gondoskodjon
- az otthon portaszolgálatának megszervezéséről, vagy olyan ellenőrző, biztonsági rendszer kialakításáról, amely az otthon zavartalan működésének biztosítása mellett alkalmas az ott lakók bejelentés nélküli eltávozásának észlelésére,
- az egészségügyi feladatok ellátásához minimálisan szükséges orvosi jelenlét biztosításáról,
- a hiányzó védőkorlátok elhelyezésével, a küszöbök kiemelésével, az épületekhez vezető lépcső, valamint a központi épület hátsó udvarára vezető rámpa átalakításával az akadálymentes és biztonságos közlekedés feltételeinek megteremtéséről,
- a jogszabályban előírt mennyiségű fehérneműről, hálóruháról, felsőruházatról és cipőről,
 - az intézet érdekképviseleti fórumának működtetéséről.

Az országgyűlési biztos az Otthon működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása érdekében az otthon igazgatójánál kezdeményezte, hogy gondoskodjon
- a hiányzó WC ajtók, térelválasztó függönyök felszereléséről,
- a központi épület szennyesledobó ajtajának folyamatos zárva tartásáról,
- az étkezés időpontjában rendszeresen távollévő gondozottak ételének félre tételéről,
- a jogszabályban előírt egészségügyi elkülönítő és orvosi szobakialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
- a jogszabályban előírt mennyiségű tisztálkodást segítő textíliáról, valamint a tisztálkodáshoz szükséges anyagok és eszközök szükség szerint történő biztosításáról,
- a jogszabályi feltételeknek megfelelő eseménynapló vezetéséről,
- a gondozottak költőpénzének szabályszerű kezeléséről, 
-	a hatályos jogszabályi előírásoknak maradéktalanul megfelelő házirendről és annak jól látható helyeken történő kifüggesztéséről.

Az utóvizsgálat során az intézet helyettes vezetője arról adott tájékoztatást, hogy az otthon a teljes rekonstrukcióra fordítandó címzett támogatást nyert. A tervek szerint a felső távolsági épületet megszüntetik, a főépületet teljesen átalakítják és építetnek egy új épületet is. Ez utóbbi a tervek szerint emelt szintű ellátást fog nyújtani. A 2001. év decemberében kezdődő beruházás befejezését követően az otthon a megye egyik legszínvonalasabb, 120 férőhelyes új otthonává válhat. 

Az utóvizsgálat időpontjában 60 főt gondoztak az intézményben. Az alapvizsgálat idején az engedélyezett létszám 92 fő volt, de az alsó távolsági épület bezárását követően nem vettek fel új lakót. Az ajánlások túlnyomó többségének az otthon vezetése és a fenntartó eleget tett. Az alsó távolsági épületet bezárták, a főépületben azokat a változtatásokat hajtották végre, amelyeket a gazdálkodás körülményei, illetve a rendelkezésre álló források szűkös volta megengedett. Nagy átépítésekbe a tervezett teljes rekonstrukció miatt nem kezdtek bele. A felső távolsági épületben a fürdőszoba térelválasztó függönyeinek felszerelésén kívül semmi más nem történt.

2001-ben sikerült megoldani a folyamatos fűtést és melegvíz-szolgáltatást is, a régi széntüzelésű kazán helyett ma már gáztartállyal fűtenek mindkét épületben. Elvégezték az intézet tisztasági festését, a főépület emeltén kicserélték a burkolatot is. A fürdőszobákban felszerelték a térelválasztó függönyöket, a harmonikaajtókat és a kapaszkodókat. A küszöböket - ahol ez műszakilag megoldható volt - kiemelték. A főépület hátsó lépcsője melletti rámpát átépítették. A rámpa most egyenes és korláttal is kiegészült. A mentőfeljáró aszfaltborítást kapott. Közlekedést segítő kapaszkodókat szereltek fel a folyosó falaira is. Az utóvizsgálat során valamennyi fürdőszobában találtunk szappant és kéztörlőt. A szennyes ledobó ajtaját folyamatosan zárva tartják. Az emeleten azt a szobát, amelyet csak egy másik szobán keresztül lehetett megközelíteni, átalakították. Jelenleg mind a két szobának külön bejárata van. Az orvosi szoba kérdését úgy oldották meg, hogy az orvos megkapta a főnővéri szobát, ahol hetente négy alkalommal rendel egy-egy óra időtartamban. Itt dolgozik a gyógytornász is. Mindezek egyértelműen jelzik az intézetben úgy a tárgyi feltételek, mint az ellátás színvonalában végbement minőségi javulást.

2001. év február – október hónapokban komoly fennakadást jelentett az intézmény működésében, hogy a közvetlen vízszolgáltatás szünetelt. A régi és túlterhelt szikkasztóból a szennyvíz bekerült a talajba, onnan pedig eljutott a vízkiemelő szivattyúkhoz. Ennek következtében az ÁNTSZ megtiltotta a vízkiemelést. Az otthonba lajtos kocsikban szállították az íváshoz, főzéshez, tisztálkodáshoz szükséges vizet. Csak az utóvizsgálat időpontját megelőző héten - az épület csatornázásával és a vezetékes víz bevezetésével szűnt meg ez az állapot. Ez a körülmény is jelentős javulást hozott az intézmény műszaki állapotában.

Az intézmény teljes bekerítését, a portaszolgálat megszervezését, továbbá egy olyan ellenőrző, biztonsági rendszer kialakítását, amely az intézmény zavartalan működésének biztosítása mellett alkalmas lenne a betegek bejelentés nélküli távozásának észlelésére - forrás hiányában - nem sikerült megvalósítani. Szabad helyiség hiányában nem sikerült megoldani az elkülönítő kialakítását sem. E tekintetben megnyugtató megoldást csak a teljes intézeti rekonstrukció hozhat. Éjszaka két nővér ad ügyeletet az otthonban, akik 2 óránként ellenőrzik a gondozottakat. Nővérhívót nem alakítottak ki, de a felső távolsági épületet egy belső telefon segítségével összekötötték a főépülettel. Felszereltek egy nyilvános telefonállomást is, amit a lakók használhatnak. (Az alapvizsgálat idején - korlátozott időben - csak a nővérszobából lehetett telefonálni.) 

Az otthonban 18 szakképzett nővér és 2 mentálhigiénés szakember dolgozik. Az intézet orvosa napi egy órát tölt az intézményben. Gyógytornász hetente két alkalommal, alkalmanként négy órában foglakozik a lakókkal 

Az otthon 2000. május 4-i keltezésű házirendje az épület minden szintjén, a hirdetőtáblán kitéve található. A dokumentumban rögzítették a jogszabály által kötelezően előírt szabályozási tárgyköröket. Az otthon pénz- és értékkezelési gyakorlatát tartalmazó vagyonvédelmi szabályzata a jogszabályoknak megfelelően rendezi a pénz és egyéb értékek átvételének és elszámolásának szabályait.

A vizsgálat jogszabályba ütközőnek találta az otthon házirendjének azon előírását, amely szerint: “Az Érdekképviseleti Fórum döntése ellen különösen indokolt esetben, amennyiben az jogszabályba ütközik, vagy konkrét veszélyt hordoz, az intézményvezető vétóval élhet.”. 

A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (a továbbiakban: Sztv.) 99. § (4) bekezdése szerint az érdekképviseleti fórum dönt az elé terjesztett intézményi panaszokról, továbbá intézkedéseket kezdeményezhet a beutaló, a fenntartó helyi önkormányzatnál, az intézmény ellenőrzését ellátó hatóságnál, illetőleg más, hatáskörrel rendelkező szervnél.

A törvény tehát nem ad “vétójogot” az intézményvezetőnek. Álláspontunk szerint az Érdekképviseleti Fórum döntésének esetleges jogszabályba ütközését, illetve a döntés veszélytartalmát az arra feljogosított szerveknek (a beutaló, a fenntartó önkormányzat, az intézmény ellenőrzését ellátó hatóság, illetőleg más, hatáskörrel rendelkező szerv) kell megállapítaniuk, illetve felmérniük. Ez természetesen nem akadályozza meg az intézmény vezetőjét abban, hogy az Érdekképviseleti Fórum döntésének ismeretében jelzéssel éljen e szervek irányába. 
Kezdeményezés

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben a Komárom-Esztergom Megyei Önkormányzat által fenntartott Esthajnal Idősek Otthona (Pilismarót-Basaharc) igazgatójánál kezdeményezem, hogy gondoskodjon
-	a hatályos jogszabályok előírásainak maradéktalanul megfelelő házirend elkészítéséről és annak a fenntartó általi jóváhagyásra történő felterjesztéséről.

Budapest, 2001. november 11.
Lenkovics Barnabás

Melléklet

IV. Az utóvizsgálat során alkalmazott jogszabályok

•	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

57. § (2) A személyes gondoskodás keretébe tartozó szakosított ellátást
a) az ápolást, gondozást nyújtó intézmény,
nyújtja.

58. § (1) A helyi önkormányzatok, valamint az önkormányzatokkal szerződéses jogviszony alapján önkormányzati feladatokat ellátó természetes és jogi személyek a személyes gondoskodást az e törvényben, valamint külön jogszabályban a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekre meghatározott feltételek szerint biztosítják.
(2) Ha e törvény másként nem rendelkezik, az (1) bekezdésben foglaltak az irányadók a személyes gondoskodást nyújtó, normatív állami hozzájárulást igénybe vevő nem állami fenntartókra is.

58/A. § (1) Külön törvényben meghatározott normatív állami hozzájárulásra jogosult a személyes gondoskodást nyújtó közfeladatot ellátó
a) egyházi jogi személy,
b) társadalmi szervezet,
c) alapítvány,
d) közalapítvány,
e) közhasznú társaság,
f) egyéni vagy társas vállalkozás.
(2) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények normatív állami hozzájárulását kormányrendeletben meghatározottak szerint kell igényelni és folyósítani. A folyósítás feltétele, hogy az intézmény működési feltétele és szolgáltatása, valamint intézményi térítési díja megfelel a jogszabályi előírásoknak.

66. § Ha az életkoruk, egészségi állapotuk, valamint szociális helyzetük miatt a rászorult személyekről az alapellátás keretében nem lehet gondoskodni, a rászorultakat állapotuknak és helyzetüknek megfelelő szakosított ellátási formában kell gondozni.

67. § (1) Az önmaguk ellátására nem, vagy csak folyamatos segítséggel képes személyek napi legalább háromszori étkeztetéséről, szükség szerint ruházattal, illetve textíliával való ellátásáról, mentális gondozásáról, a külön jogszabályban meghatározott egészségügyi ellátásáról, valamint lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) az ápolást, gondozást nyújtó intézményben kell gondoskodni, feltéve, hogy ellátásuk más módon nem oldható meg.
(2) Ápolást, gondozást nyújtó intézmény az idősek otthona, a pszichiátriai betegek otthona, a szenvedélybetegek otthona, a fogyatékos személyek otthona, valamint a hajléktalanok otthona.

68. § (1) Az idősek otthonában elsősorban azoknak a nyugdíjkorhatárt betöltött személyeknek (a továbbiakban: időskorúak) ápolását, gondozását végzik, akiknek egészségi állapota rendszeres gyógyintézeti kezelést nem igényel.
(2) Az idősek otthonába az a 18. életévét betöltött személy is felvehető, aki betegsége miatt nem tud önmagáról gondoskodni.
(3) Ha az (1) és (2) bekezdésben említett személy pszichiátriai vagy szenvedélybetegségben szenved, ellátásáról más intézmény keretében kell elkülönítetten gondoskodni.

97. § Az intézményvezető az ellátás igénybevételekor a fenntartó által jóváhagyott intézményi házirend egy példányát átadja a jogosultnak. Egyébként a házirendet az intézményben jól látható helyen ki kell függeszteni, és gondoskodni kell arról, hogy az a jogosultak hozzátartozói és az intézmény dolgozói számára folyamatosan hozzáférhető legyen.

98. § (1) A jogosult és hozzátartozója, valamint a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezet a házirendben foglaltak szerint panasszal élhet az intézmény vezetőjénél vagy az érdekképviseleti fórumnál (a továbbiakban: panasz kivizsgálására jogosult)
a) az intézményi jogviszony megsértése, különösen személyiségi jogainak, kapcsolattartásának sérelme, továbbá az intézmény dolgozóinak szakmai, titoktartási és vagyonvédelmi kötelezettségei megszegése esetén, vagy
b) az ellátás körülményeit érintő kifogások orvoslása érdekében.
(2) A panasz kivizsgálására jogosult köteles 15 napon belül írásban értesíteni a panasztevőt az elé terjesztett panasz kivizsgálásának eredményéről. A szükséges intézkedések egyidejű megtételével felhívja a figyelmet a sérelem orvoslásának esetleges más módjaira is.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott személyek és szervek panaszukkal az intézmény fenntartójához fordulhatnak, ha a panasz kivizsgálására jogosult
a) határidőben nem intézkedik,
b) intézkedésével nem értenek egyet.

99. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény fenntartója köteles meghatározni az intézményi jogviszonyban állók és az ellátásra jogosultak érdekvédelmét szolgáló fórum (a továbbiakban: érdekképviseleti fórum) megalakításának és tevékenységének szabályait.
(2) Választás alapján az érdekképviseleti fórum tagjai
a) az intézményben ellátásban részesítettek, illetőleg hozzátartozóik képviselői;
b) a fogyatékosság jellege szerinti országos érdek-képviseleti szervezet területileg illetékes szervének képviselője;
c) az intézmény dolgozóinak képviselői;
d) az intézményt fenntartó helyi önkormányzat, illetve szervezet képviselői.
(3) A (2) bekezdés a)-b) pontjában meghatározott tagok száma nem lehet kevesebb a c)-d) pont szerinti tagok összlétszámánál.
(4) Az érdekképviseleti fórum dönt az elé terjesztett intézményi panaszokról, továbbá intézkedéseket kezdeményezhet a beutaló, a fenntartó helyi önkormányzatnál, az intézmény ellenőrzését ellátó hatóságnál, illetőleg más, hatáskörrel rendelkező szervnél.
(5) Az érdekképviseleti fórum működésének részletes szabályait a házirend tartalmazza.

104. § Ha a jogosult korlátozottan cselekvőképes vagy cselekvőképtelen, a 95-100. §-ban szabályozott, jogi következményekkel járó cselekmények, és jognyilatkozatok tekintetében a hozzátartozóra vonatkozó rendelkezéseket a törvényes képviselőre kell alkalmazni.

105. § (3) A bentlakásos intézmény köteles a jogosultak értékeinek és vagyontárgyainak megőrzéséről gondoskodni.
(4) Az érték- és vagyonmegőrzés módjáról, az abból kizárt tárgyakról a házirendben kell rendelkezni.

107. § Az intézmény vezetője köteles gondoskodni
a) a jogosult és hozzátartozói közötti személyes kapcsolattartás kulturált és zavartalan körülményeiről, az intézményben megfelelő helyiség biztosításával;
b) az intézményi dolgozók foglalkozásbeli titoktartási kötelezettségének érvényesítéséről és a jogosult személyiségi jogainak tiszteletben tartásáról.

114. § (1) Ha e törvény másként nem rendelkezik, a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokért térítési díjat kell fizetni.
(2) A térítési díjat az e törvényben meghatározottak szerint
a) az ellátást igénybe vevő jogosult;
b) a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő;
c) a jogosult tartására, gondozására köteles és képes személy [az a)-c) pont alattiak a továbbiakban: kötelezett]
köteles megfizetni.
(3) Az e törvényben foglalt kivételekkel a fenntartó ingyenes ellátásban részesíti azt a jogosultat, aki
a) jövedelemmel nem rendelkezik;
b) bentlakásos intézményben él, jövedelemmel nem rendelkezik, és akinek a térítési díj alapjául szolgáló készpénz vagy ingatlan vagyona, valamint tartásra, gondozásra köteles és képes hozzátartozója nincs.

115. § (1) A személyes gondoskodás körébe tartozó szociális ellátások térítési díját (a továbbiakban: intézményi térítési díj) az intézményt fenntartó szerv évente kétszer állapíthatja meg.
(2) A kötelezett által a 116. §, valamint a 117. § (1)-(2) bekezdés alapján fizetendő térítési díj összegéről (a továbbiakban: személyi térítési díj) - a 117. § (3) bekezdésében foglalt kivétellel - az intézmény vezetője az ellátás igénybevétele után, de legkésőbb az igénybevételtől számított 30 napon belül írásban értesíti a térítési díj fizetésére kötelezettet. A személyi térítési díj nem haladhatja meg az intézményi térítési díj összegét.
(3) A személyi térítési díj összege - önkormányzati intézmény esetén - a fenntartó rendeletében foglaltak szerint csökkenthető, illetve elengedhető, ha a kötelezett jövedelmi és vagyoni viszonyai ezt indokolttá teszik.
(4) Ha a jogosult a személyi térítési díj összegét vitatja vagy annak csökkentését, illetve elengedését kéri, a (2) bekezdésben szabályozott értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat. Ilyen esetben a fenntartó határozattal dönt a személyi térítési díj összegéről.
(5) A személyi térítési díj összege évente két alkalommal vizsgálható felül és változtatható meg, kivéve, ha a kötelezett jövedelme
a) olyan mértékben csökken, hogy az e törvényben meghatározott térítési díj fizetési kötelezettségének nem tud eleget tenni;
b) az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 25%-át meghaladó mértékben növekedett.
(6) A térítési díj felülvizsgálata során megállapított új személyi térítési díj megfizetésének időpontjáról a fenntartó rendelkezik, azzal a feltétellel, hogy az új térítési díj megfizetésére a jogosult nem kötelezhető a felülvizsgálatot megelőző időszakra.
(7) A személyi térítési díj felülvizsgálata során a (4) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.

117. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szakosított ellátások intézményi térítési díjának alapja
b) átmeneti, ápolást, gondozást nyújtó, továbbá rehabilitációs intézmény esetén az egy ellátottra jutó önköltség napi összege;
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézményi ellátásért fizetendő személyi térítési díj nem haladhatja meg a jogosult havi jövedelmének
d) 80%-át, a c) pont alá nem tartozó egyéb tartós elhelyezést
nyújtó intézmények esetén.
(3) Ha a (2) bekezdés c) vagy d) pontjában meghatározott intézményi ellátásban részesülő a havi jövedelméből nem tudja megfizetni az intézményi térítési díj mértékével azonos személyi térítési díjat, a fenntartó határozattal állapítja meg a személyi térítési díjat az alábbiak figyelembevételével:
a) az ellátásban részesülő havi jövedelme,
b) az ellátásban részesülő jelentős készpénz vagy ingatlan vagyona, ezek hiányában
c) a tartásra köteles és képes személy havi jövedelme.
(4) Az a készpénz vagy ingatlan vagyon tekinthető jelentősnek, amelynek összege, illetve forgalmi értéke az intézményi térítési díj egy évi összegét a jogosult elhelyezésekor vagy a térítési díj felülvizsgálatakor, illetve a lekötött készpénzvagyon és a jelzálogjog értékének módosításakor meghaladja.

117/A. § (1) A bentlakásos intézményekben a jövedelemmel nem rendelkező 16 év fölötti ellátottak részére személyes szükségleteik fedezésére az intézmény költőpénzt biztosít. Költőpénzt kell biztosítani annak az ellátottnak is, aki helyett a térítési díjat jövedelem hiányában kizárólag a tartásra köteles és képes személy fizeti, illetve a térítési díjat ingatlan vagyona terhére állapították meg. Ha az ingatlan vagyonnal rendelkező ellátottnak költőpénzt állapítanak meg, a költőpénz terhelését a térítési díjra vonatkozó szabályok szerint kell elrendelni. A költőpénz havi összege nem lehet kevesebb a tárgyév január 1-jén érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének 20%-ánál. Legalább a költőpénz összegére kell kiegészíteni az ellátottnak ezt az összeget el nem érő jövedelmét.
(2) A bentlakásos intézményben az ellátott által fizetendő térítési díjat úgy kell megállapítani, hogy részére legalább az (1) bekezdés szerinti költőpénz visszamaradjon.

118. § (1) A személyi térítési díj fizetésére köteles ingatlan tulajdonjogával rendelkező jogosult esetén a térítési díjat és az intézmény által biztosított költőpénzt jelzálogjog biztosítja.
(2) A jelzálogjog tényét a térítési díjat megállapító határozat tartalmazza. A jelzálogjog tényéről az ingatlan fekvése szerint illetékes földhivatalt a határozat egy példányának megküldésével tájékoztatni kell. A földhivatal a jelzálogjogot az intézményt fenntartó javára az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzi.

119. § A személyi térítési díjat
a) a kiskorú és a gondnokság alatt álló jogosult esetén a törvényes képviselő;
b) a gondnokság alatt nem álló, magasabb összegű családi pótlékban részesülő jogosult esetén a családi pótlékra vagy a családi pótlék felvételére jogosult;
c) az a)-b) pontban nem szabályozott esetekben a térítési díj fizetésére kötelezett jogosult vagy tartására köteles és képes személy
fizeti meg az intézménynek.

120. § Az e törvényben meghatározott személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátást a helyi önkormányzat az Ötv. 81. § (1) bekezdése szerint, valamint az állami szerv szociális szolgáltatást végző egyesülettel, alapítvánnyal, egyházi jogi személlyel, ezek intézményeivel, egyéni vagy társas vállalkozóval (a továbbiakban: szolgáltatást végző) kötött szerződés (a továbbiakban: ellátási szerződés) útján is biztosíthatja.

121. § (1) Az ellátási szerződést írásban kell megkötni.
(2) Az ellátási szerződésnek tartalmaznia kell
a) a szolgáltatást végző jogállása szerinti bírósági bejegyzés, illetve a szociális tevékenységet végző egyéni és társas vállalkozó tevékenységére külön jogszabály szerint vonatkozó hatósági engedély adatait;
b) a szociális ellátás formáját, az ellátásban részesítendők körét, számát;
c) a szolgáltatást végző nyilatkozatát a szerződésben meghatározott szociális szolgáltatásra vonatkozó külön jogszabályok és szakmai követelmények, nyilvántartási kötelezettségek ismeretére és betartására;
d) a szolgáltatásért fizetendő díj mértékére és átutalására vonatkozó kikötéseket;
e) szerződésszegés esetén a szolgáltatás folyamatos biztosítására, valamint a kártérítés mértékére vonatkozó kikötést;
f) a szerződés felmondásának hónapokban meghatározott idejét.

•	1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

1. § A rendelet hatálya kiterjed valamennyi személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásra. Az e rendeletben foglaltakat kell alkalmazni a nem állami és egyházi szerv által nyújtott szociális ellátásokra is.

2. § E rendelet alkalmazásában személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátáson az Szt. 57. §-a szerinti személyes gondoskodást (a továbbiakban: személyes gondoskodás) kell érteni.

3. § (1) A személyes gondoskodás biztosítása során fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy az ellátásban részesülő személyek emberi és állampolgári jogai ne sérüljenek. Az intézmény vezetője gondoskodik az intézményen belül az emberi és állampolgári jogok érvényesüléséről, az egyén autonómiáját elfogadó, integrációját minden eszközzel segítő, humanizált környezet kialakításáról és működtetéséről.
(2) Ha az ellátásban részesülő személy jogainak, érdekeinek érvényesítésére nem képes, a házi gondozó, illetőleg az intézményvezető intézkedés megtételét kezdeményezi a lakóhely szerint illetékes gyámhivatalnál, illetve a szükséges segítségnyújtás érdekében felveszi a kapcsolatot az oktatási, az egészségügyi vagy más szociális intézménnyel.

4. § A személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy
a) az tömegközlekedési eszközzel könnyen megközelíthető legyen,
b) épületeinek építészeti megoldásai tegyék lehetővé az akadálymentes közlekedést,
c) bútorzata és berendezési, felszerelési tárgyai, az életvitelhez szükséges körülmények feleljenek meg az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának.

5. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézménynek rendelkeznie kell
a) ha költségvetési intézmény, alapító okirattal,
b) működési engedéllyel,
c) szervezeti és működési szabályzattal,
d) házirenddel,
e) szakmai programmal,
f) a foglalkoztatottak munkavégzésére vonatkozó munkaköri leírásokkal.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltakon túl
a) az alapellátást nyújtó intézménynek az 1. számú melléklet I.1; II.3; valamint a III. pontjában meghatározott,
b) a szakosított ellátást nyújtó intézménynek az 1. számú mellékletben meghatározott valamennyi
szabályzattal rendelkeznie kell.
(3) A bentlakásos szociális intézmény belső életének rendjét a házirend tartalmazza. A házirendben kell szabályozni különösen
a) az együttélés szabályait,
b) az intézményből való eltávozás és visszatérés rendjét,
c) az ellátásban részesülő személyek egymás közötti, valamint a hozzátartozóikkal való kapcsolattartásának szabályait,
d) az intézménybe bevihető személyes használati tárgyak körét,
e) az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyak átvételének és kiadásának szabályait,
f) a ruházattal, textíliával, tisztálkodó szerekkel való ellátás, valamint a ruházat és textília tisztításának és javításának rendjét,
g) az intézményi jogviszony megszűnésének szabályait,
h) az egyéni és a közösségi vallásgyakorlásra vonatkozó szabályokat,
i) az intézmény alapfeladatát meghaladó programok, szolgáltatások körét és térítési díját.

6. § (1) Az alapellátást biztosító intézményben az ellátásban részesülő személyekkel közvetlenül foglalkozó dolgozók legalább ötven százalékának, a szakosított ellátást biztosító intézményben legalább nyolcvan százalékának szakképzettnek kell lennie.
(2) A személyes gondoskodás egyes formáinak szakmai létszámnormáit a 2. számú melléklet tartalmazza.
(3) A (2) bekezdés szerinti szakmai létszámnorma - a szolgáltatások biztosítása érdekében - a szociális intézményben kötelezően alkalmazandó létszámot jelenti.
(5) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben foglalkoztatottak képesítési előírásait a 3. számú melléklet tartalmazza.
(6) Vezető családgondozói, intézményvezetői, gondozási központvezetői, módszertani osztályvezetői beosztást (a továbbiakban együtt: vezetői beosztás)
a) az öt vagy annál több szakmai munkát végző személyt foglalkoztató családsegítő szolgálatnál,
b) a tíz vagy ennél több szakmai munkát végző személyt foglalkoztató gondozási központnál,
c) az ötven férőhely feletti bentlakásos szociális intézménynél,
d) a módszertani feladatok ellátására kijelölt szociális intézménynél
csak az a 3. számú mellékletben meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő személy tölthet be, aki szociális szakvizsgát tett.
(7) A (6) bekezdésben felsorolt személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekben vezetői beosztást betöltők 2005. december 31-ig kötelesek a szociális szakvizsgát letenni. E határidőt követően szociális szakvizsgával nem rendelkező személy vezetői beosztásban nem foglalkoztatható, illetve vezetői megbízást nem kaphat.
(8) Mentesül a szakvizsga letételének kötelezettsége alól az, aki a szociális szakképesítéshez kapcsolódó szakterületen tudományos fokozatot vagy doktori cselekmény alapján doktori címet szerzett, továbbá az, akinek 2001. január 1-jét követően öt vagy öt évnél kevesebb időtartam van hátra a reá irányadó nyugdíjkorhatár betöltéséig.
(9) A személyes gondoskodást nyújtó intézményben foglalkoztatott személy feladatait az intézmény szervezeti és működési szabályzatában és a munkaköri leírásban foglaltak szerint végzi.
(10) A személyes gondoskodást nyújtó intézményben foglalkoztatott személy, valamint közeli hozzátartozója [a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 685. § b) pontja] az ellátásban részesülő személlyel tartási, életjáradéki és öröklési szerződést az ellátás időtartama alatt - illetve annak megszűnésétől számított egy évig - nem köthet.
7. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó tartós bentlakásos intézményi ellátásban részesülő személyre gondozási tervet kell készíteni. Gondozási tervet kell készíteni azon ellátást igénybe vevő személyre is, aki az átmeneti elhelyezést biztosító intézményi ellátást legalább hat hónap időtartamra veszi igénybe.
(2) A gondozási terv egyénre szabottan határozza meg az ellátásban részesülő állapotának megfelelő gondozási, ápolási, fejlesztési feladatokat és azok megvalósításának módszereit. A gondozási tervet az ellátás igénybevételét követően egy hónapon belül kell elkészíteni.
(3) A gondozási terv típusai
a) az egyéni gondozási terv,
b) az egyéni rehabilitációs program,
c) az egyéni fejlesztési terv.
(4) Az egyéni gondozási terv - a fogyatékos személyek otthona kivételével - az ápolást-gondozást nyújtó intézményben elhelyezett személy ellátásához kapcsolódó, az e rendeletben meghatározott gondozási feladatokat rögzíti.
(5) Az egyéni rehabilitációs program - a fogyatékos személyek rehabilitációs intézménye kivételével - a rehabilitációs intézményben elhelyezett személy számára nyújtott életvezetési, pszichés, mentális, szociális, a foglalkoztatáshoz való segítségnyújtást tartalmazó dokumentáció.
(6) Az egyéni fejlesztési terv a fogyatékos személyek rehabilitációs intézményében, valamint a fogyatékos személyek otthonában, illetve a lakóotthonban elhelyezett személy részére az egyénre szabott bánásmód leírását, az önellátási képesség fejlesztését tartalmazó dokumentáció. Az egyéni fejlesztési terv az ellátott személyről készített (gyógy)pedagógiai, egészségi és mentális állapotra vonatkozó jellemzés alapján készül.

8. § (1) A gondozási terv elkészítéséről és az abban meghatározott feladatok teljesítéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
(2) A gondozási tervet, annak módosítását az ellátást igénybe vevő személlyel, illetve törvényes képviselőjével közösen kell elkészíteni. A gondozási terv eredményességének feltétele az ellátást igénybe vevő aktív közreműködése.
(3) A gondozási terv kidolgozását munkacsoport végzi, amelyben az ellátásban részesülő személlyel közvetlenül foglalkozó szakember, valamint az intézményvezető által kijelölt szakemberek vesznek részt (pl. orvos, gyógypedagógus, foglalkoztatás vezető, mentálhigiénés szakember).
(4) A gondozási terv orvosszakmai kérdéseiről az intézmény orvosa pontos és részletes tájékoztatást nyújt az ellátást igénybe vevő részére.

13. § Az állami fenntartó az Szt. 92/B. §-ában meghatározott feladataira figyelemmel, legalább évente egyszer ellenőrzi és ennek alapján átfogóan értékeli a személyes gondoskodást nyújtó intézmény működését. Az értékelés magában foglalja különösen
a) az intézménybe történő felvétel gyakorlatát, a megkötött megállapodások tartalmi vizsgálatát, szakmai szempontú elemzését,
b) az intézmény feladatainak ellátására vonatkozó szakmai program megvalósulását,
c) az intézmény működésének általános feltételeit, a tárgyi, a személyi, a működési, illetve a szakmai feltételeket,
d) bentlakásos intézmény esetén a gondozási tervek hatékonyságát, eredményességét, összhangban az intézményben folyó ápolási-gondozási munkával,
e) az intézmény szerepét a helyi szociális ellátórendszerben, valamint az ellátotti szükségletek alakulásának ismert tendenciáit.

14. § (1) Az Szt. 88. § (3) bekezdésében meghatározott megyei, fővárosi módszertani intézmény (a továbbiakban: megyei módszertani intézmény) segíti illetékességi területén általános jelleggel, vagy a kijelölés során meghatározott speciális szakterület vonatkozásában a személyes gondoskodást nyújtó alap- és szakosított ellátásokat biztosító intézmények szakmai munkáját.

40. § (1) A szakosított ellátást nyújtó intézményben gondozási egységeket és gondozási csoportokat kell kialakítani.
(2) A gondozási egység a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben elhelyezett személyek ellátásának szervezési alapegysége. A szociális intézményben húsz-ötvenfős gondozási egységet kell kialakítani.
(3) A szociális intézményben az elhelyezést igénybe vevők egyéni gondozását tíz-húszfős gondozási csoportok kialakításával végzik.
(4) Ha egy intézmény keretében több szakosított ellátási forma működik, ellátási formánként külön-külön kell biztosítani az ellátás jellegének megfelelő személyi, tárgyi és szakmai feltételeket.

41. § (1) A bentlakásos intézményben biztosítani kell a napi huszonnégy órás szolgálatot, a folyamatos működéshez szükséges személyi és tárgyi feltételeket.
(2) A bentlakásos intézményben ki kell alakítani
a) az éjszakai és nappali tartózkodásra (lakhatás),
b) a személyi tisztálkodásra,
c) az étkezésre,
d) az intézmény jellege szerinti közösségi együttlétre, tevékenységre (pl. társalgó, könyvtár, foglalkoztató, kápolna, imaterem), valamint mentális gondozásra,
e) az egészségügyi ellátás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba),
f) gondozási egységenként legalább húsz négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre,
g) a látogatók fogadására
szolgáló helyiséget.
(3) Amennyiben az ellátást igénybe vevő az intézmény által biztosított étkeztetést nem veszi igénybe, a vásárolt élelmiszer intézményen belüli elfogyasztásának kulturált feltételeit biztosítani kell.
(4) A bentlakásos intézmény akkor alkalmas gondozási feladatok ellátására, ha
a) a lakószobában egy ellátottra legalább hat négyzetméternyi lakóterület,
b) tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti illemhely
jut és biztosított a folyamatos fűtés- és melegvíz-szolgáltatás.

42. § (1) Ha e rendelet másként nem rendelkezik, a bentlakásos intézményi lakószobában legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell a 41. § (4) bekezdésének a) pontjában foglaltakat.
(2) Házaspárok (élettársak) elhelyezésére külön lakószobát kell biztosítani.

43. § Az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülménynek minősül
a) az olyan önálló, egy- vagy kétszemélyes lakrész, amely lakószobát, konyhát és fürdőszobát, esetleg egyéb helyiséget foglal magába; és egy ellátottra legalább tíz négyzetméter nagyságú lakóterület jut, vagy
b) az olyan egy- vagy kétszemélyes lakószoba, amelyhez önálló fürdőszoba tartozik,
és épülete korszerűen kialakított és berendezése teljes mértékben felszerelt (tv, hűtőszekrény, mosógép stb.).

44. § (1) A bentlakásos intézmény az ellátást igénybe vevő részére az Szt. 67. § (1) bekezdésében meghatározott teljes körű ellátást biztosítja.
(2) A bentlakásos intézményben folyó gondozási tevékenység alatt az intézmény szolgáltatását igénybe vevő személy részére nyújtott olyan fizikai, mentális és életvezetési segítséget kell érteni, amelynek során az igénybe vevő szociális, testi és szellemi állapotának megfelelő egyéni bánásmódban való részesítése keretében a hiányzó, vagy csak korlátozottan meglevő testi-szellemi funkcióinak helyreállítására kerül sor.
(3) A bentlakásos intézményben folyó ápolási tevékenység alatt a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény által biztosított gondozási feladatok ellátása során közvetlenül felmerülő és a szociális intézmény keretei között biztosítható egészségi állapot helyreállítását célzó tevékenységet kell érteni.

45. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - az étkezést a bentlakók életkori sajátosságainak, valamint az egészséges táplálkozás követelményeinek megfelelően nyújtja, a szociális étkeztetésre vonatkozó szabályok figyelembevételével.
(2) Az ellátottak étkeztetése keretében legalább napi háromszori étkezést - ebből legalább egy alkalommal meleg ételt - kell biztosítani. A kiskorúak a főétkezéseken kívül naponta legalább kétszer kiegészítő étkeztetésben részesülnek.
(3) Ha az ellátást igénybe vevő egészségi állapota indokolja, részére - orvosi javaslatra - az orvos előírásainak megfelelő étkezési lehetőséget (pl. diéta, gyakoribb étkezés) kell biztosítani.

46. § (1) Az ellátást igénybe vevő a bentlakásos intézményben saját ruházatát és textíliáját használja.
(2) Ha az ellátást igénybe vevő megfelelő mennyiségű és minőségű saját ruházattal nem rendelkezik, a teljes körű ellátás részeként nyújtott ruházat legalább három váltás fehérneműt és hálóruhát, valamint az évszaknak megfelelő legalább két váltás felső ruházatot és utcai cipőt - szükség szerint más lábbelit - tartalmaz.
(7) A ruházat tisztításáról és javításáról az intézmény a házirendben meghatározott módon gondoskodik.
(8) Az intézmény vezetője az ellátást igénybe vevő szükségletei, valamint a ruházat elhasználódásának figyelembevételével gondoskodik a (2)-(3) bekezdés szerinti ruházat beszerzéséről, illetve cseréjéről.

49. § A bentlakásos intézmény a textíliával való ellátás keretében, valamint a személyi higiéné biztosítása érdekében ellátottanként
a) három váltás ágyneműt,
b) a tisztálkodást segítő három váltás textíliát, valamint a tisztálkodáshoz szükséges anyagokat, eszközöket,
c) a gyermekek és incontinens betegek ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket
szükség szerint biztosítja.

50. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - biztosítja az ellátást igénybe vevők egészségügyi ellátását.
(2) Az egészségügyi ellátás keretében a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény köteles gondoskodni az igénybe vevő
a) egészségmegőrzését szolgáló felvilágosításáról,
b) rendszeres orvosi felügyeletéről,
c) szükség szerinti ápolásáról,
d) szakorvosi ellátásához való hozzájutásáról,
e) kórházi kezeléséhez való hozzájutásáról,
f) e rendeletben meghatározott gyógyszerellátásáról,
g) gyógyászati segédeszközeinek biztosításáról.
(3) A bentlakásos szociális intézmény a rendszeres orvosi felügyelet keretében biztosítja az ellátást igénybe vevő egészségi állapotának folyamatos ellenőrzését, az egészségügyi tanácsadást, a szűrést, az orvos által elrendelt vizsgálat elvégzését - ha az intézmény keretei között megoldható -, gyógykezelését.

51. § (1) Az ellátásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását a 9. számú melléklet szerinti nyilvántartó lapon kell rögzíteni.
(2) A bentlakásos intézményben műszakonként az ellátottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót (átadó füzetet) kell vezetni.

(5) A (2) bekezdés alá nem tartozó egyéni gyógyszerszükségletek költségét az ellátásban részesülő viseli.
(6) Az intézmény viseli - az (5) bekezdésben foglaltaktól eltérően - az ellátást igénybe vevő gyógyszerszükségletének az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összege tíz százalékát
a) meghaladó költségét, ha
aa) az ellátást igénybe vevőnek a személyi térítési díj megfizetése után fennmaradó havi jövedelme a havi gyógyszerköltségét teljes mértékben nem fedezi, vagy
ab) részére az intézmény költőpénzt biztosít,
b) kitevő költségét, ha az ellátást igénybe vevő havi jövedelme fedezi ugyan a havi gyógyszerköltséget, de a fennmaradó összeg kevesebb, mint az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének tíz százaléka.
(7) A gyógyászati segédeszköz ellátása körében az intézmény feladata a testtávoli eszköznek az intézmény költségén, a testközeli segédeszköznek az ellátott költségén történő biztosítása. Ha a testközeli segédeszköz költségeinek viselésére az ellátott jövedelmi helyzete alapján nem képes, a költségviselés tekintetében a (6) bekezdésben foglaltak szerint kell eljárni.

53. § (1) Ha a bentlakásos intézményben élő ellátott egészségügyi ellátásban részesül, az ellátást nyújtó orvos a 6/1992. (III. 31.) NM rendelet 2. számú melléklete szerinti egészségügyi személyi lapot (raktári szám: A. 3510-170) kiállítja, illetve vezeti. A dokumentáció vezetésére, kezelésére az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 24. §-ának, 136-137. §-ainak rendelkezései irányadóak.

54. § (1) A bentlakásos intézmény feladatkörében gondoskodik az ellátást igénybe vevő mentálhigiénés ellátásáról. Ennek keretében biztosítja
a) a személyre szabott bánásmódot,
b) a konfliktushelyzetek kialakulásának megelőzése érdekében az egyéni, csoportos megbeszélést,
c) a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit,
d) a szükség szerinti pszichoterápiás foglalkozást,
e) az ellátottak családi és társadalmi kapcsolatai fenntartásának feltételeit,
f) a gondozási, illetve rehabilitációs tervek megvalósítását,
g) a hitélet gyakorlásának feltételeit, és
h) segíti, támogatja az intézményen belüli kis közösségek, társas kapcsolatok kialakulását és működését.
(2) A bentlakásos intézménynek mindent meg kell tennie az ellátást igénybe vevő testi-lelki aktivitása fenntartásának, megőrzésének érdekében.
(3) Az ellátást igénybe vevő korának, egészségi állapotának, képességeinek és egyéni adottságainak figyelembevételével szükséges szervezni
a) az aktivitást segítő fizikai tevékenységeket (séta, sporttevékenység, fekvőbetegek levegőztetése, ágytorna stb.),
b) a szellemi és szórakoztató tevékenységeket (pl. előadások, olvasás, felolvasás, rádióhallgatás, tévénézés, kártya- és társasjátékok, vetélkedők, zenehallgatás stb.),
c) a kulturális tevékenységeket (pl. rendezvények, ünnepségek, névnapok, színház-, mozi-, múzeumlátogatások, kirándulások, kiállítások stb.).

55. § (1) A bentlakásos intézmény szervezi a munkavégzésre képes ellátottak foglalkoztatását, valamint a meglévő képességek fejlesztését, szinten tartását. Az ellátást igénybe vevő életkorának és egészségi állapotának megfelelően a foglalkoztatás lehet
a) munkavégzési célú,
b) terápiás célú, képességfejlesztő,
c) képzési célú.
(2) A munkavégzési célú foglalkoztatás formái különösen
a) az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzés,
b) az intézmény közreműködésével más gazdálkodó szervezet részére végzett munka vagy az intézmény által végzett vállalkozási tevékenység,
c) az a) és b) pont alá nem tartozó, más jogviszony keretében történő munkavégzés.

56. § (1) Az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzési célú foglalkoztatás lehet az igazgatási, gazdasági vagy az ellátást igénybe vevők művelődését, szórakozását szolgáló részlegekben, valamint az intézmény közvetlen környezetében, kertben végzett munka.
(2) Az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásért az érintett munkajutalomban részesíthető. A munkajutalom a foglalkoztatás jellegétől függően differenciált, amelynek havi összegét a munkalapon rögzített tevékenység jellege és a munkában töltött idő alapján az intézmény vezetője és a foglalkoztatást vezető szakember határozza meg, azonban havi összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének húsz százalékánál.
(3) Munkajutalomban minden, az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásban részt vevő ellátott részesíthető, függetlenül attól, hogy rendszeres havi jövedelemmel rendelkezik-e vagy sem. Ha az ellátott költőpénzben részesül, a költőpénz összege nem csökkenthető a munkajutalom összegével.

60. § (1) Az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyakról az intézmény vezetője tételes felsorolás alapján átvételi elismervényt készít, és annak egy példányát átadja az ellátást igénybe vevőnek, illetve törvényes képviselőjének. Az értéktárgyak átadását és átvételét két tanú jelenlétében kell elvégezni. Az értéktárgyak biztonságos megőrzéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
(2) Az ellátást igénybe vevőtől átvett készpénzt elsősorban az ellátást igénybe vevő, illetve törvényes képviselőjének meghatalmazása szerint az intézményben vagy pénzintézetben kell megőrizni. A házirend tartalmazza, hogy milyen esetekben szükséges a készpénzt - pénzintézetben - betét formájában megőrizni. A készpénz betétben való elhelyezéséről a pénz átvételétől számított négy munkanapon belül az intézmény vezetője gondoskodik. A készpénz betétben történő elhelyezéséig annak megőrzését a pénzkezelési szabályzatban foglaltak szerint kell biztosítani.

61. § (1) A bentlakásos intézményben az ellátott személy készpénzének kezelése saját vagy törvényes képviselőjének írásbeli nyilatkozata szerint személyes nyilvántartású letét formájában is történhet. A letétben elhelyezett készpénz elsősorban a személyes szükségletek kielégítését szolgálja.

62. § (1) A bentlakásos intézményben elhunytakkal kapcsolatos teendők ellátását az intézmény vezetője szervezi. Ennek keretében kell gondoskodni az elhunyt
a) elkülönítéséről,
b) végtisztességre való felkészítéséről,
c) a törvényes képviselő, valamint a közeli hozzátartozók értesítéséről,
d) ingóságainak számbavételéről, megőrzéséről, letétbe helyezéséről, valamint a hagyatéki végzést követően az örökösöknek történő átadásáról.
(2) Az elhunyt ingóságairól a halál beálltát követően azonnal jegyzéket készít a haláleset időpontjában műszakot vezető dolgozó. A jegyzéket két tanúval alá kell íratni.
(3) A közeli hozzátartozó értesítéséről legkésőbb a halálesetet követő napon kell gondoskodni. Az eltemettetés megszervezéséről az örökösök gondoskodnak.

112. § (1) Ez a rendelet - a (2) bekezdésben foglaltakat kivéve - a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
(4) Az e rendelet hatálybalépése időpontjában jogerős működési engedéllyel rendelkező intézmény a 4. § a) és b) pontjában, 41. § (2) bekezdés f) pontjában, (4) bekezdésében, 42. §-ában, 68. § (4) bekezdésében, 93. § (3) bekezdésében, 94. § (1) bekezdés a) és e) pontjában, 105. § (2) bekezdés a), c) és d) pontjában foglaltaknak 2002. december 31-ig kell, hogy megfeleljen.

113. § (1) A rendelet hatálybalépésekor már működő intézmények, ha az intézményben a férőhelyek száma
a) a száz főt nem éri el, 2000. november 30-ig,
b) a száz főt meghaladja, 2001. május 31-ig
készítik el a gondozás tervet.
(2) A szociális intézmény e rendelet hatálybalépésétől számított négy hónapon belül vizsgálja felül, illetve készíti el a szervezeti és működési szabályzatát, a házirendjét, a szakmai programját, valamint az e rendelet és más jogszabályok által meghatározott szabályzatait.

114. § (1) 2002. december 31-ig valamennyi személyes gondoskodást nyújtó szociális intézménynél és szolgáltatásnál a szakmai munkakörökben alkalmazottak létszáma el kell, hogy érje a 2. számú melléklet szerinti létszámot.
(2) A munkáltatói jogkör gyakorlója a 3. számú melléklet szerinti képesítési előírások alól felmentést adhat annak az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkaviszonyban lévő személynek, aki a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt e rendelet hatálybalépésétől számított tíz éven belül éri el.
(3) Az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézményekkel közalkalmazotti jogviszonyban vagy munkaviszonyban álló személyt közalkalmazotti jogviszonyának, illetve munkaviszonyának fennállásáig szakképzettnek kell tekinteni akkor is, ha a 3. számú mellékletben meghatározott szakirányú szakképzettséggel nem rendelkezik, de szakképzettsége megfelel
a) az e rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályban lévő rendeletben előírt képesítési előírásoknak, vagy
b) az e rendelet 3. számú mellékletében szakirányú szakképzettség hiányában előírt képesítési előírásoknak
és a rendelet hatálybalépésekor a vezető beosztást vagy a képesítéshez kötött munkakört betölti.
(4) A munkáltatói jogkör gyakorlója e rendelet hatálybalépése után közalkalmazotti jogviszonyt vagy munkaviszonyt az adott munkakörre előírt szakképesítéssel nem rendelkező munkavállalóval a közalkalmazottak által betölthető egyes munkakörök közalkalmazotti osztályba sorolásáról szóló 18/1992. (VII. 14.) NM rendelet 2. § (2)-(4) bekezdésében foglaltak értelemszerű alkalmazásával létesíthet.
(5) 2002. december 31-ét követően csak az a személy kaphat megbízást, illetve nyerhet kinevezést a 3. számú melléklet szerinti vezetői beosztásba vagy munkakörbe, aki szakirányú szakképzettséggel rendelkezik.

•	2. számú melléklet az 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelethez

A személyes gondoskodás formáinak szakmai létszámnormái
 II. Szakosított ellátások	 	
 2. Bentlakást nyújtó intézmények	 	
	 	
 A) Idősek otthona	 	
 - intézményvezető	 1 fő	
 - orvos	 	
 = 100 férőhely alatt	 heti 4 óra	
 = 100-200 férőhely között	 heti 6 óra	
 = 200 férőhely felett	 1 fő	
 - intézményvezető ápoló (100 férőhely felett, ennél kisebb férőhelyszám esetén az egyik osztályvezető ápoló bízható meg az intézményvezető ápoló feladatainak ellátásával)	 1 fő	
 - osztályvezető ápoló (50 férőhelyenként)	 1 fő	
 - ápoló, szociális gondozó (100 férőhelyre vetítve)	 24 fő	
 - diétás nővér	 	
 = 200 férőhelyig	 heti 4 óra	
 = 200 férőhely felett	 1 fő	
 - mozgásterapeuta	 	
 = 100 férőhelyig	 heti 4 óra	
 = 100 férőhely felett	 1 fő	
 - szociális, mentálhigiénés munkatárs (50 férőhelyenként)	 1 fő	
 - foglalkoztatás szervező (100 férőhelyenként)	 1 fő	
 - szociális és mentálhigiénés csoportvezető	 1 fő	
 (ha a szociális, mentálhigiénés, foglalkoztatás szervező munkatársak száma 4 vagy annál több, ennél kisebb létszámnál az egyik munkatárs bízható meg a csoportvezetői feladatokkal)	 	

•	3. számú melléklet 1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelethez
A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekben foglalkoztatottak képesítési előírásai

Ellátási forma	 Intézményi munkakör	Képesítés	
 9. Bentlakást nyújtó intézmények - fogyatékosok otthona és rehabilitációs intézmények	 

intézményvezető:
 Szakirányú szakképzettség  - felsőfokú szociális alapvégzettség, orvos, teológus, pszichológus  - felsőfokú egészségügyi vagy pedagógus végzettség mellett - szociális menedzseri - szociális igazgatási  szakirányú végzettség  - továbbá: gyógypedagógus, pszichopedagógus  Szakirányú szakképzettség hiányában  - pedagógus, jogász, felsőfokú egészségügyi végzettség 	

- 100 férőhely felett     - 100 vagy ez alatti férőhely esetén	 részlegvezető	 - azonos az intézményvezetőre vonatkozó képesítésekkel  - továbbá: szociális gondozó és szervező, szociális asszisztens, mentálhigiénés asszisztens	

- pszichiátriai és szenvedélybetegek otthonai     - kiskorú fogyatékosok otthona	 orvos	 Szakirányú szakképzettség  - belgyógyász, általános orvostan, házi orvostan, szakorvos,  - továbbá: ideg-elme szakorvos    - továbbá: gyermek szakorvos    Szakirányú szakképzettség hiányában  - szakorvos	

 - 100 és e fölötti férőhely esetén - pszichiátriai és szenvedélybetegek otthona  - 100 férőhely alatt vezető ápoló Szakirányú szakképzettség  - diplomás ápoló, intézetvezető  - továbbá: pszichiátriai (ideg-elme) ápoló  - továbbá: szociális szervező, egészségügyi szakképesítés mellett      - szociális munkás   szociális szervező      = szociális gondozó és szervező      = vezetői, szervezői végzettség  Szakirányú szakképzettség hiányában  - klinikai szakápoló, felnőtt szakápoló 	
 	 osztályvezető ápoló	 Szakirányú szakképzettség  - diplomás ápoló, klinikai szakápoló, felnőtt szakápoló, intézetvezető  - ápolási végzettség mellett      = szociális munkás      = szociális szervező      = szociális gondozó és szervező      = vezetői, szervezői végzettség  Szakirányú szakképzettség hiányában  - érettségi és ápolói végzettség 	
 	 ápoló, gondozó	 Szakirányú szakképzettség  - azonos az 5. pontban szereplő képesítésekkel Szakirányú szakképzettség hiányában  - azonos az 5. pontban szereplő képesítésekkel 	
 	 diétás nővér	 Szakirányú szakképzettség  - dietetikus, élelmezésvezető  Szakirányú szakképzettség hiányában  - szakács 	
 	 mozgásterapeuta	 Szakirányú szakképzettség  - azonos az 5. pontban szereplő képesítésekkel Szakirányú szakképzettség hiányában  - azonos az 5. pontban szereplő képesítésekkel	
 	 szociális és mentálhigiénés csoportvezető	 Szakirányú szakképzettség  - felsőfokú szociális alapvégzettség, pszichológus, pszichopedagógus, teológus  - pedagógus vagy felsőfokú egészségügyi szakképesítés mentálhigiénés szakirányú végzettséggel  Szakirányú szakképzettség hiányában  - pedagógus, felsőfokú egészségügyi szakképesítés, népművelő, művelődésszervező  - szociális asszisztens, mentálhigiénés asszisztens	
 	 foglalkoztatás szervező	 Szakirányú szakképzettség  - szociális munkás, szociális szervező, szociálpedagógus, népművelő, művelődésszervező  - szociális gondozó és szervező, szociális asszisztens, gyógyfoglalkoztató asszisztens, gyógypedagógiai asszisztens  Szakirányú szakképzettség hiányában  - pedagógus, gyermek- és ifjúsági felügyelő, mentálhigiénés asszisztens	
 	 szociális,  mentálhigiénés  munkatárs	 Szakirányú szakképzettség  - felsőfokú szociális alapvégzettség, teológus  - pedagógus vagy felsőfokú egészségügyi végzettség mentálhigiénés szakirányú végzettséggel,  - szociális asszisztens, mentálhigiénés asszisztens    Szakirányú szakképzettség hiányában pedagógus, védőnő, népművelő	
 	 vezető pedagógus	 Szakirányú szakképzettség  - szociálpedagógus, gyógypedagógus, pszichopedagógus  Szakirányú szakképzettség hiányában  - pedagógus, szociális szervező	
 	 pedagógus	 Szakirányú szakképzettség  - gyógypedagógus, szociálpedagógus, pedagógus  Szakirányú szakképzettség hiányában  - népművelő, szociális szervező  - gyógypedagógiai asszisztens, pedagógiai asszisztens	
 	 munkavezető	 Szakirányú szakképzettség  - a foglalkoztatás jellegének megfelelő szakképzettség, beleértve a szakoktatókat is  Szakirányú szakképzettség hiányában  - szociális gondozó és ápoló	

•	29/1993. (II. 17.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások térítési díjáról

1. § (1) A rendeletet a helyi önkormányzatok, illetve a Szociális és Családügyi Minisztérium által fenntartott személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi ellátásokért (a továbbiakban: intézményi ellátás) fizetendő térítési díjak megállapítására kell alkalmazni. E rendeletben foglaltakat kell alkalmazni akkor is, ha egyházi és nem állami fenntartó (a továbbiakban: nem állami szerv) a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások biztosítását az önkormányzattól az Szt. VI. fejezetében meghatározottak szerint ellátási szerződésben átvállalja, vagy normatív állami támogatást vesz igénybe.
(2) E rendelet hatálya nem terjed ki a Gyvt. szerinti gyermekjóléti alapellátásokra és gyermekvédelmi szakellátásokra, valamint a Szociális és Családügyi Minisztérium fenntartásában működő javítóintézetekre.

2. § (1) A fenntartó a személyes gondoskodás körében tartozó szociális ellátásért térítési díjat (a továbbiakban: intézményi térítési díj) állapít meg, amelyet az Szt.-ben, e rendeletben és a helyi önkormányzatok rendeletében foglaltak szerint kell fizetni.
(2) Az ellátást igénybe vevő jogosult, a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő, valamint a jogosult tartására, gondozására köteles és képes személy (a továbbiakban: kötelezett) az ellátásért - annak kezdetétől - térítési díjat (a továbbiakban: személyi térítési díj) fizet, amelyet a kötelezett jövedelmi viszonyai, valamint az intézményi térítési díj figyelembevételével kell megállapítani.
(3) Ha az ellátásra jogosult tartási vagy öröklési szerződést kötött, a térítési díj fizetésére a tartást és gondozást szerződésben vállaló a kötelezett. Ilyen esetben a személyi térítési díj az intézményi térítési díjjal azonos összegű.
(4) Ha a családi pótlékot az intézmény vezetőjének folyósítják, akkor a családi pótlékra jutó személyi térítési díjat az intézményvezető fizeti be.
(5) A szolgáltatás önköltségét meghaladó mértékű térítés is kérhető
a) a külön jogszabály szerint alapfeladatot meghaladó, az intézmény által szervezett programokért, szolgáltatásokért;
b) az intézményi jogviszonyban nem álló személyek által igénybe vett egyes intézményi szolgáltatásokért.

3. § (1) Az Szt. 115. § (1) bekezdésében szabályozott intézményi térítési díjat
a) helyi önkormányzati intézmény esetén a képviselőtestület,
b) a Szociális és Családügyi Minisztérium fenntartásában működő intézmények esetében a szociális és családügyi miniszter (a továbbiakban: miniszter),
c) nem állami szerv által fenntartott intézmény esetén a tulajdonos,
mint az intézményt fenntartó [a továbbiakban a)-c) pont alattiak együtt: fenntartó] állapítja meg.
(3) Az intézményi térítési díjat konkrét összegben, forintra kerekítve kell megállapítani.
(5) Az intézményi térítési díjat - a házi segítségnyújtás kivételével - ellátási napra vetítve kell megállapítani.
(6) A rehabilitációs (Szt. 72-74/A. §) és az ápolást-gondozást nyújtó intézményben (Szt. 67-71/B. §), továbbá a lakóotthonban (Szt. 85/A. §) (a továbbiakban együtt: tartós bentlakásos intézmény), valamint az átmeneti elhelyezést nyújtó intézményben (Szt. 80-84. §) a napi intézményi térítési díj mellett havi intézményi térítési díjat is meg kell határozni úgy, hogy a havi intézményi térítési díj a napi intézményi térítési díjnak a harmincszorosa. Ha az intézményi elhelyezett az intézményi ellátást egész hónapban igénybe veszi, a havi térítési díjat az adott hónap naptári napjainak számától függetlenül kell megállapítani.
(7) A (6) bekezdésben meghatározott intézmények intézményi térítési díját a fenntartó intézményenként, telephelyenként és épületenként is meghatározhatja.

4/A. § Az ellátást igénybe vevőt az intézményi térítési díj összegén túl az egy ellátottra jutó önköltség havi összegéről is tájékoztatni kell.

5. § (1) Ha a személyi térítési díj az intézményi elhelyezést követő 30 napon belül nem állapítható meg, a térítési díj megállapítására jogosult térítési díjelőleg fizetését kérheti.
(2) A személyi térítési díj megállapításakor intézkedni kell arról, hogy az (1) bekezdés szerinti előleg, illetve az előleg fizetésének időszakára jutó személyi térítési díj közötti különbözet kiegyenlítése megtörténjen.
(3) Ha az önkormányzat rendelete eltérően nem rendelkezik, a személyi térítési díjat
a) az átmeneti elhelyezést nyújtó intézményeknél legfeljebb egy hónapi időtartamra előre;
b) az a) pont alá nem tartozó személyes gondoskodási formáknál havonta utólag kell megfizetni.

6. § Ha az ellátást a jogosult a hónap nem mindegyik napján veszi igénybe, akkor – a házi segítségnyújtás kivételével – a személyi térítési díj megállapításánál figyelembe vehető havi jövedelmet naptári napra kell átszámolni, úgy, hogy a rendszeres havi jövedelem összegét harminccal kell osztani. Ebben az esetben az ellátásért fizetendő napi személyi térítési díj a napi jövedelemnek az Szt. 116. § (2) bekezdésében és a 117. § (2) bekezdésében meghatározott mértékét nem haladhatja meg.

7. § (1) Ha a személyi térítési díj megállapítására, felülvizsgálatára nem az intézmény vezetője jogosult, a megállapításhoz, felülvizsgálathoz szükséges iratokat az intézmény vezetője – az ellátás igénybevételétől, illetőleg a felülvizsgálat kezdetétől számított 15 napon belül – megküldi az arra jogosult szervnek.
(2) A nem állami szerv által fenntartott intézményben lakó személyi térítési díját – ha az ellátási szerződés eltérően nem rendelkezik – a fenntartó állapítja meg és vizsgálja felül.

16. § (1) A bentlakásos intézményekbe történő beutalás esetén a beutaló határozathoz mellékelni kell a 32/1993. (II. 17.) Korm. rendelet 3. számú melléklete szerinti adatlapot.
(2) Ha a térítési díj megállapításához szükséges adatokat a beutaló szerv hiányosan vagy pontatlanul közli, valamint ha ezen adatokban a beutalás és az intézményi elhelyezés közötti időtartam alatt változás következett be, a térítési díj megállapítására jogosult az adatok kiegészítését, illetve pontosítását kérheti a beutaló települési önkormányzat jegyzőjétől.
(3) Az (1) bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni, ha az ellátásra jogosult életét, testi épségét veszélyeztető körülmény azonnali elhelyezést indokol. Ilyen esetben az (1) bekezdésben szereplő adatlapot az elhelyezéstől számított 30 napon belül kell az intézmény vezetőjének megküldeni.
(4) Nem kell a térítési díj megállapításához szükséges adatokat az adatlapon kitölteni akkor, ha az elhelyezést igénylő vagy más személy az elhelyezés iránti kérelemmel egyidejűleg nyilatkozik arról, hogy szerződésben vállal kötelezettséget az intézményi térítési díj teljes összegének megfizetésére. E szabályokat értelemszerűen kell alkalmazni a térítési díjak felülvizsgálata során is.

17. § (1) A tartós bentlakásos intézmények esetén a készpénzvagyonnak a térítési díj fedezetéül leköthető részét a 2. számú mellékletben foglalt iránytáblázat szerint a térítési díjat megállapító határozatban úgy kell meghatározni, hogy a készpénzvagyonnak az intézményi térítési díj egyévi összegét figyelmen kívül kell hagyni. A térítési díj fedezetéül szolgáló összeget külön betétkönyvben kell elhelyezni, amelyet – a gondnokság alatt álló személyek kivételével – az ellátást nyújtó intézmény kezelésébe kell adni. A gondnokság alatt álló személyek esetében a fedezetül szolgáló összeget gyámi fenntartású betétkönyvben kell elkülöníteni. A térítési díj fedezetéül lekötött készpénzvagyon után járó kamat az ellátásban részesülőt illeti meg.
(2) Ha a tartós bentlakásos intézményben fizetendő személyi térítési díjat, valamint költőpénzt jelzálogjog biztosítja, a jelzálogjogot megállapító határozatban a jelzálogjog értékét a 2. számú mellékletben foglalt iránytáblázat szerint kell megállapítani.
(3) Az (1) bekezdés szerinti készpénzvagyonnak a térítési díj fedezetéül lekötött részét csak akkor kell módosítani, ha a lekötött készpénzvagyon összege felhasználásra került, feltéve, hogy a jogosult további készpénzvagyonnal rendelkezik.
(4) A (2) bekezdés szerinti jelzálogjog értékét akkor kell módosítani, ha az intézményi elhelyezés időtartama a figyelembe vett évek számát meghaladja.

18. § (1) Ha az ellátásra jogosult a térítési díjat egészben vagy részben nem képes megfizetni, a tartására kötelezett hozzátartozó által fizetendő térítési díjat az alábbiak szerint kell megállapítani:
a) ha a család összjövedelméből levonva a térítési díjat, az egy főre jutó jövedelem meghaladja az Szt. 4. § (1) bekezdésének g) pontjában meghatározott értékhatárt, a térítési díjat teljes összegben kell megállapítani;
b) ha a családnak az a) pont szerint meghatározott egy főre jutó jövedelme az Szt. 4. § (1) bekezdésének g) pontjában meghatározott értékhatár alatt van, akkor részösszegű térítési díjat kell megállapítani.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában a részösszegű térítési díj megegyezik a család összjövedelmének és az Szt. 4. § (1) bekezdése g) pontjában meghatározott értékhatár családtagok számával szorzott összege különbözetével.
(3) Több egy sorban kötelezhető hozzátartozó esetén a térítési díjat vagy annak hiányzó részét a hozzátartozók jövedelmi viszonyai alapján - arányosan megosztva - kell megállapítani.

19. § Az Szt. 20. §-ának b)–c) pontjában meghatározott nyilvántartást a 3. számú melléklet tartalmazza.

20. § (1) A bentlakásos intézményekben az intézményi térítési díjak megállapításához az egy ellátottra jutó önköltség napi összegének kiszámításához az intézmény költségvetésében az adott évre tervezett működési kiadásokat kell figyelembe venni.
(2) Az intézményi térítési díj nem haladhatja meg az (1) bekezdésben meghatározott önköltségnek a működő férőhelyekre és a tervezett nyitvatartási napokra jutó
c) 100%-át az idősek átmeneti elhelyezést nyújtó intézményénél, a rehabilitációs intézményeknél, lakóotthonoknál valamint az a) és b) pontban nem szereplő ápolást-gondozást nyújtó intézményeknél.

21. § (1) A havi személyi térítési díjat a napi személyi térítési díj és a gondozási napok száma alapján kell meghatározni.
(2) A gondozási napokról a 4. számú melléklet szerinti nyilvántartást kell vezetni.)

25. § (1) Az Szt. 117/B. §-a szerinti visszafizetési kötelezettség ellenőrizhetősége érdekében az egyszeri hozzájárulásnak az Szt. 117/B. § (2) bekezdésében meghatározott összegét elkülönített betétszámlán kell elhelyezni.
(2) A befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos visszafizetésének módját és részletes szabályait házirend tartalmazza.

26. § (1) Az intézményben elhelyezett foglalkoztatásából származó munkajutalom, a tanulmányi ösztöndíj és a költőpénz a személyi térítési díj szempontjából nem vehető figyelembe.
(2) Az ideiglenesen beutalt ellátott esetén az ideiglenes beutalás tartamára a térítési díj alapjául szolgáló jövedelmet az önálló lakás (ingatlan) fenntartásával kapcsolatos igazolt költségekkel (lakbér, hiteltörlesztés, közös költség stb.) csökkenteni lehet.

27. § (1) Ha az ellátott gondnokság alatt áll, gondnoka - amennyiben az ellátott megfelelő jövedelemmel vagy készpénzvagyonnal rendelkezik - köteles - legalább az Szt. 117/A. §-a szerinti, a költőpénz összegével azonos összegű - készpénzt biztosítani a gondnokolt személyes szükségleteire. Amennyiben a gondnok e kötelességének nem tesz eleget, az intézményvezető erről - a szükséges intézkedés megtétele érdekében - tájékoztatja a gondnokot kirendelő gyámhivatalt.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a személyes gondoskodásban részesülő állami gondoskodás alatt álló kiskorúak esetében is.

28. § (1) A nem lakóotthoni ellátásban részesülő két hónapot meg nem haladó távolléte idejére a megállapított személyi térítési díj 20%-át fizeti.
(2) A nem lakóotthoni ellátásban részesülő két hónapot meghaladó távolléte idejére
a) egészségügyi intézményben történő kezelésének tartalmára a megállapított személyi térítési díj 20%-át fizeti,
b) az a) pont alá nem tartozó esetben a személyi térítési díj 50%-át fizeti.
(4) Lakhatási költség alatt a fűtés-, áram-, gáz-, víz- és csatornaszolgáltatásért, szemétszállításért fizetendő díjak együttes összege értendő.
(5) Az (1)-(3) bekezdésben foglalt esetekben az egy napra jutó térítési díj megállapítása az intézmény vezetőjének feladata.

29. § (1) A felnőttkorban megvakultak rahabilitációját biztosító intézményben a vak személy önálló életre való felkészítése idejére csak az élelmezési költség megfizetésére kötelezhető.
(2) Nem kell térítési díjat fizetni a sikeres rehabilitáció érdekében történő, legfeljebb három hónap időtartamú eltávozás esetén, valamint a látás- és mozgássérült fogyatékos személyek intézményében a hivatalos iskolai szünet alatti távollét idejére.
(3) A tartós bentlakásos intézményekben a térítési díjat az élelmezésre fordított költségekkel csökkenteni kell, ha az ellátott munkaköri vagy tanulmányi beosztása miatt az intézményi étkezést nem veszi igénybe.

30. § Az intézményvezető döntésével az intézménybe vizsgálat vagy megfigyelés céljából felvett személy a személyi térítési díj 50%-át fizeti a vizsgálat vagy megfigyelés időtartamára.

31. § (1) A térítési díjat a beköltözés napjától havonként – ha e rendelet másként nem rendelkezik – a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig kell befizetni az ellátást nyújtó intézmény elszámolási számlájára.
(2) Az intézmény vezetője ellenőrzi, hogy a megállapított térítési díj befizetése havonként megtörténik-e. Ha a kötelezett a befizetést elmulasztotta, az intézményvezető 15 napos határidő megjelölésével a fizetésre kötelezett személyt írásban felhívja az elmaradt térítési díj befizetésére. Ha a határidő eredménytelenül telt el, az intézmény vezetője a kötelezett nevét, lakcímét és a fennálló díjhátralékot nyilvántartásba veszi.
(3) A (2) bekezdés szerint nyilvántartott díjhátralékról az intézmény vezetője negyedévenként tájékoztatja a 3. § (1) bekezdése szerinti fenntartót a térítési díjhátralék behajtása vagy a behajtatlan hátralék törlése érdekében.
(4) A fenntartó az intézményvezető tájékoztatása alapján intézkedik a térítési díj hátraléknak a behajtásáról az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény, illetve az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény szabályainak alkalmazásával.
(5) A személyi térítési díj és a befolyt térítési díj különbözetét az intézmény vezetője nyilvántartja és a gondozott halála esetén hagyatéki teherként az eljáró közjegyzőnek bejelenti.

32. § (1) Ez a rendelet 1993. február 26-án lép hatályba azzal, hogy ha a személyes gondoskodásra való jogosultságot a rendelet hatálybalépését követően állapítják meg vagy a jogosult intézményi elhelyezésére a rendelet hatálybalépését követően kerül sor a személyi térítési díjat az adott intézményben a rendelet hatálybalépése előtt megállapított térítési díj felső határa figyelembevételével kell megállapítani mindaddig, amíg a helyi önkormányzat az intézményi térítési díj összegéről nem határozott. Azoknál a személyes gondoskodást nyújtó intézményeknél, ahol térítési díj felső határa nincs meghatározva, az intézményi térítési díj megállapításáig a jogosult az ellátásban részesülők által fizetett térítési díj átlagának megfelelő térítési díjat fizet.
(2) Az (1) bekezdés alapján fizetett térítési díj összeg nem haladhatja meg az Szt. 116. §-ában és a 117. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott mértéket.

•	9/1999. (XI. 24.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevételéről

3. § (1) A szociális ellátás igénybevétele - az Szt. 65. §-a (3) bekezdésének f) pontjában meghatározott esetet kivéve - önkéntes.
 (2) Az állami fenntartó által nyújtott szociális ellátást - a családsegítés, a nappali melegedő, a hajléktalanok éjjeli menedékhelye és átmeneti szállása iránti igény kivételével - az 1. számú melléklet szerinti formanyomtatványon lehet kérelmezni. Ha az intézményi jogviszony keletkezését beutaló határozat alapozza meg, a kérelmet két példányban kell benyújtani.
(3) Az egyházi fenntartó, valamint a nem állami fenntartó által nyújtott szociális ellátás igénybevétele iránti kérelem legalább az 1. számú melléklet "A" fejezet szerinti adatokat tartalmazza.

4. § (1) Az előgondozás keretében a szociális intézményi elhelyezést megelőzően az állami fenntartású intézménynél az intézményvezető vagy az általa megbízott személy, egyházi és nem állami fenntartású intézménynél a megállapodás megkötésére feljogosított személy vagy az intézményfenntartó által megbízott más személy (a továbbiakban: előgondozást végző személy) tájékozódik az intézményi ellátást igénybe vevő életkörülményeiről, egészségi állapotáról, szociális helyzetéről a megfelelő, személyre szabott szolgáltatás biztosítása érdekében, továbbá felkészíti az ellátást igénybe vevőt az intézményi elhelyezésre.

12. § (1) Az intézményvezető, illetőleg a megállapodás megkötésére feljogosított személy az ellátásra vonatkozó igényt a kézhezvétel napján nyilvántartásba veszi. A nyilvántartás az 5. számú melléklet szerinti adatokat tartalmazza. A nyilvántartás sorszámozott, folyamatosan vezetett, amely az ellátásra vonatkozó igényeket és a megtett intézkedéseket időbeli sorrendben tartalmazza.
(3) Ha az ellátásra vonatkozó igény a beutaló határozat megküldését követően férőhely hiányában nem teljesíthető, az intézményvezető erről - a nyilvántartásba vétel közlésével - írásban értesíti a jogosultat, és a beérkezés sorrendjében gondoskodik a jogosultak elhelyezéséről.

15. § (1) Állami fenntartású intézmény esetén a soron kívüli ellátás biztosítását különösen az alapozza meg, ha az igénybe vevő
a) önmaga ellátására teljesen képtelen és nincs olyan hozzátartozója, aki ellátásáról gondoskodna, és ellátása más egészségügyi vagy szociális szolgáltatás biztosításával sem oldható meg,
b) a háziorvos, kezelőorvos szakvéleménye szerint soron kívüli elhelyezése indokolt,
c) szociális helyzetében, egészségi állapotában olyan kedvezőtlen változás következett be, amely miatt soron kívüli elhelyezése vált szükségessé,
d) kapcsolata vele együtt élő hozzátartozójával, eltartójával helyrehozhatatlanul megromlott, és a további együttélés életét, testi épségét veszélyezteti.
(2) A soron kívüli elhelyezés iránti igény sorrendben megelőzi a többi kérelmet.

•	188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről

2. § (1) Szociális intézmény működési engedély alapján működtethető.
(2) A szociális intézmény működési engedélyét a fenntartó kérelme alapján
b) bentlakásos szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes megyei, fővárosi közigazgatási hivatal (a továbbiakban: Hivatal) vezetője adja ki.

3. § (1) A szociális intézmény működésének engedélyezése két szakaszban történik. Az első szakaszban az elvi működési engedély kiadására kerül sor. Az elvi működési engedély jogerőre emelkedésétől számított négy hónapon belül kérelmezhető az intézmény működési engedélye. A működés engedélyezése az engedélyezés második szakasza.
(2) Az elvi működési engedélyt a működést engedélyező szerv a kérelem előterjesztésétől számított hatvan napon belül adja ki. Az elvi működési engedély alapján az intézmény szolgáltatást nem nyújthat.
(3) Az elvi működési engedély kiadása iránti kérelemhez csatolni kell
a) a szociális intézmény tevékenységére vonatkozó - a 2. számú melléklet szerint elkészített - szakmai programot;
b) az intézmény fenntartójának adószámát;
c) állami fenntartású intézmény esetén az intézmény Szt. szerinti besorolását, feladatait, nevét és típusát tartalmazó alapító okiratát;
d) egyházi fenntartású intézmény esetén az arra jogosult egyházi szerv, személy nyilatkozatát az intézmény fenntartásának tényéről;
e) nem állami fenntartású intézmény esetén az adóhatóság arra vonatkozó - egy hónapnál nem régebbi - igazolását, hogy az intézményfenntartónak köztartozása nincs, továbbá, ha a nem állami fenntartású intézmény fenntartója
ea) alapítvány vagy közalapítvány, a nyilvántartásba vételéről szóló jogerős bírósági határozatot,
eb) egyesület, a nyilvántartásba vételéről szóló jogerős bírósági határozatot,
ec) gazdasági társaság, közhasznú társaság, az egy hónapnál nem régebbi cégkivonatot,
ed) természetes személy, a szociális vállalkozói engedélyt;
f) nem állami fenntartású tartós bentlakásos intézmény esetén a fenntartónak arra az épületre, épületrészre vonatkozó, kizárólagos tulajdonjogát vagy haszonélvezeti jogát igazoló - egy hónapnál nem régebbi - tulajdoni lap másolatát, amelyben az intézmény működni fog. Nem kell a tulajdoni lap másolatát csatolni, ha a fenntartó az intézményt a helyi önkormányzattal kötött - kérelemhez mellékelt - ellátási szerződés keretében fogja működtetni;
g) nem állami, illetve egyházi fenntartású bentlakásos szociális intézmény esetén
ga) a tartalékalap képzésére vonatkozó kötelezettség teljesítésének pénzintézeti igazolását (bankszámlaszerződést) vagy
gb) az intézményfenntartó 6. számú melléklet szerinti nyilatkozatát
a központi költségvetési támogatásról.
(4) Az engedélyező hatóság az elvi működési engedély kiadásához beszerzi
a) az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat a szociális intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes városi, fővárosi kerületi intézetének az intézményre vonatkozó közegészségügyi követelmények,
b) az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes tűzoltó-parancsnokságnak az intézményre vonatkozó tűzvédelmi előírások,
c) az intézmény székhelye, telephely szerint illetékes építésügyi hatóságnak az intézményre vonatkozó építéshatósági követelmények
teljesítését igazoló szakhatósági előzetes hozzájárulását. A szakhatóság a megkeresést harminc napon belül köteles teljesíteni.

4. § (1) Az engedélyező hatóság a szociális intézmény elvi működési engedélyét akkor adja ki, ha
a) a fenntartó az erre irányuló kérelemhez csatolta a 3. §-ban felsorolt mellékleteket, és
b) az intézmény szakmai programja megfelel a 2. számú mellékletben foglalt követelményeknek, és
c) a külön jogszabályban meghatározott tárgyi feltételek megléte igazolt, továbbá
d) a szakhatóságok hozzájárultak a működtetéshez.
(2) Az elvi működési engedély kiadása előtt a működést engedélyező szerv az intézményben helyszíni szemlét tart és megállapításait jegyzőkönyvben rögzíti.
(3) A szociális intézmény elvi működési engedélye tartalmazza
a) az intézmény
aa) fenntartójának nevét, székhelyét, adószámát,
ab) nevét, székhelyét, telephelyét,
ac) Szt. szerinti besorolását ellátási forma és típus szerint,
ad) engedélyezett férőhelyének számát,
ae) ellátási területét,
af) az elvi működési engedélyének érvényességi idejét és az (5) bekezdésben foglalt jogkövetkezményekre történő figyelmeztetést;
b) az arra vonatkozó rendelkezést, hogy az elvi működési engedély alapján az intézmény személyes gondoskodást nem nyújthat.
(5) Amennyiben a fenntartó az elvi működési engedély jogerőre emelkedésétől számított négy hónap elteltével nem kéri a működési engedélyt, az elvi működési engedély hatályát veszti.

6. § A szociális intézmény működése akkor engedélyezhető, ha
a) a fenntartó jogerős elvi működési engedéllyel rendelkezik, és a működési engedély kiadását a 4. § (5) bekezdésben megjelölt határidőben kérelmezi,
b) az erre irányuló kérelemhez a fenntartó csatolta az 5. §-ban megjelölt mellékleteket,
c) az intézmény szakmai vezetője és az alkalmazottak a külön jogszabályban előírt szakmai képesítéssel rendelkeznek.

7. § (1) A működési engedély tartalmazza - a 4. § (3) bekezdésének aa)-ae) alpontjaiban foglaltakon túl - a szociális intézmény működésének kezdő időpontját.

14. § (1) Normatív állami hozzájárulásban részesülő nem állami, egyházi fenntartású szociális intézmény esetében a működést engedélyező szerv - a megyei, fővárosi, valamint egyházi módszertani intézménynek mint szakértőnek a bevonásával - évente legalább egy alkalommal ellenőrzi, hogy a fenntartó a szociális intézményt
a) a működési engedélyben, és
b) az e rendeletben, valamint a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően működteti-e, így különösen azt, hogy az egyszeri hozzájárulásnak az Szt. 117/B. §-ban meghatározott mértékű elkülönítésére, felhasználására, valamint a térítési díjakra vonatkozó kötelezettségét teljesíti-e, a belső szabályzatokat szakszerűen elkészítették-e, a szolgáltatás szakmai követelményei érvényesülnek-e, a szakmai szolgáltatás körében okozott kár megtérítésére vonatkozó felelősségbiztosítási szerződést fenntartja-e, a bentlakásos intézmények esetében a tartós elhelyezést megelőző előgondozási feladatoknak eleget tettek-e. A működést engedélyező szerv az ellenőrzésről készült jegyzőkönyvet soron kívül megküldi a TÁH-nak.
(2) Az állami fenntartású, valamint normatív állami hozzájárulásban nem részesülő szociális intézmény esetében a működést engedélyező szerv - a megyei, fővárosi, valamint egyházi módszertani intézménynek mint szakértőnek a bevonásával - legalább kétévenként ellenőrzi, hogy a fenntartó az intézményt a szakmai szabályokban foglaltaknak megfelelően működteti-e.

15. § (1) Ha a működést engedélyező szerv a szociális intézmény működésével kapcsolatosan - akár a 9. § alapján történő bejelentés nyomán végzett ellenőrzés, akár a 14. § szerinti ellenőrzés során - hiányosságokat észlel, legfeljebb százhúsz nap időtartamú határidő megjelölésével felszólítja az intézmény fenntartóját a hiányosság megszüntetésére. Indokolt esetben - kérelemre - a határidő egyszer, újabb hatvan nappal meghosszabbítható.
(2) Ha az intézmény fenntartója a megjelölt határidőben nem intézkedik a szabályszerű működés megteremtése érdekében, úgy a működést engedélyező szerv
a) az intézmény működési engedélyét visszavonja, és amennyiben működése ellátási érdekből indokolt, úgy feltételek előírása mellett ideiglenes működési engedélyt ad ki, vagy
b) az intézmény működési engedélyének módosításával csökkenti az intézmény férőhelyszámát, vagy
c) az intézmény működési engedélyét visszavonja és működését betiltja, vagy
d) a nem állami, illetve egyházi fenntartású bentlakásos szociális intézmény esetén az intézmény után járó tárgyévi normatív állami hozzájárulás 10%-ának - háromhavi részletekben történő - visszatartásáról határoz.
(3) Ellátási érdekből akkor indokolt az intézmény ideiglenes működési engedélyének a kiadása, ha az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője, bentlakásos intézmény esetén a megyei, fővárosi önkormányzat főjegyzője a működést engedélyező szerv megkeresése alapján ilyen tartalmú nyilatkozatot tesz.

15/A. § (1) A tárgyévi központi költségvetési törvényben foglalt esetben a nem állami, továbbá egyházi bentlakásos intézmény fenntartójának, ha normatív állami hozzájárulásban részesül, tartalékalap-képzési kötelezettsége van. A tartalékalap mértéke az intézmény működési engedélyében megjelölt férőhelyszám után járó tárgyévi normatív állami hozzájárulás tíz százaléka.
 (2) Az intézmény fenntartója köteles
a) az intézmény elvi működésének engedélyezésekor a 4. § (3) bekezdésének ad) pontjában foglaltak alapulvételével a tárgyév egészére járó normatív állami hozzájárulás 10%-ának megfelelő összeget tartalékalapba helyezni, függetlenül attól, hogy a működés engedélyezésének évében hány hónapra igényel normatívát,
b) minden év március 31-ig a képzett tartalékalap összegét kiegészíteni az intézmény tárgyévi normatív hozzájárulásának 10%-a mértékéig.

15/B. § A már működési, illetőleg ideiglenes működési engedéllyel rendelkező intézmény fenntartója a tartalékalapot képezheti az őt megillető normatív állami hozzájárulásból vagy egyéb forrásból. Amennyiben a normatív állami hozzájárulásból történik a tartalékalap képzése, úgy erről az intézményfenntartó az állami hozzájárulás igénylésével egyidejűleg nyilatkozik.