OBH 5769/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara
Az eljárás megindulása
A panaszos a beadványában leírta, hogy hosszabb időn keresztül, több alkalommal mint látogató járt a Fővárosi Önkormányzat Szent János Kórházának Pszichiátriai Osztályán és ott emberi méltóságot sértő körülményeket és bánásmódot tapasztalt. Sérelmezte, hogy az osztályon, ahol nagy a zsúfoltság, a betegek ápolói felügyelet nélkül vannak, hiányoznak az alapvető higiénés feltételek, sem párnájuk, sem ágyneműjük nincs. Gyakran alkalmaznak a betegekkel szemben kényszerintézkedést, kikötik őket a pizsama segítségével. A látogatást, a betegekkel való kapcsolattartást az osztály dolgozói akadályozzák, az osztály ajtaja nappal is állandóan zárva van, hiába csenget a látogató, gyakran nem engedik be, vagy nem engedik ki.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16.§-a  alapján, az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 55.§ (1) bek.)  és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D.§-a) sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
A pszichiátriai és neurológiai osztály, mely korábban egy főorvos irányítása alatt neuropszichiátriai osztályként működött, a főorvos nyugdíjba vonulását követően, 2001. augusztusában kettévált. Az Obtv. 18.§-a alapján munkatársaim 2002. február 14-én a pszichiátriai osztályon, előzetes bejelentés nélkül helyszíni vizsgálatot folytattak. A két osztály külön főorvos vezeti, a panasszal érintett pszichiátriai rész főorvosa a helyszíni vizsgálat időpontjában szabadságon volt, helyette az osztály adjunktusa és főnővére tájékoztatta az országgyűlési biztos munkatársait.
Alkalmazott jogszabály
•	1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről.
10.§ (1) Az egészségügyi ellátás során a beteg emberi méltóságát tiszteletben kell tartani.
11.§ (2) A beteg fekvőbeteg-gyógyintézeti elhelyezése során jogosult más személyekkel akár írásban, akár szóban kapcsolatot tartani, továbbá látogatókat fogadni. A beteg megtilthatja, hogy a gyógykezelésének tényét, vagy a gyógykezelésével kapcsolatos egyéb információt más előtt feltárják. Ettől csak, a gondozása érdekében, közeli hozzátartozója vagy a gondozására köteles személy kérésére lehet eltekinteni.
12.§ (1) A betegnek joga van az egészségügyi intézményt elhagyni, amennyiben azzal mások testi épségét, egészségét nem veszélyezteti. E jog csak törvényben meghatározott esetekben korlátozható.
13.§ (1)  A beteg jogosult a számára egyéniesített formában megadott teljes körű tájékoztatásra.
(5) A cselekvőképtelen és korlátozottan cselekvőképes betegnek is joga van a korának és pszichés állapotának megfelelő tájékoztatáshoz.
15.§ (1) A beteget megilleti az önrendelkezéshez való jog, amely kizárólag törvényben meghatározott esetekben és módon korlátozható.
25.§ (1) A beteg jogosult arra, hogy az egészségügyi ellátásában részt vevő személyek az ellátása során tudomásukra jutott egészségügyi és személyes adatait (a továbbiakban: orvosi titok) csak az arra jogosulttal közöljék és azokat bizalmasan kezeljék.
189.§ (1) A pszichiátriai beteg személyiségi jogait egészségügyi ellátása során - helyzetére való tekintettel - fokozott védelemben kell részesíteni.
(2) A pszichiátriai betegnek a 6-25.§ szerinti jogai - egészségügyi ellátása során - csak az e törvényben foglaltak szerint, a feltétlenül szükséges mértékben és ideig, továbbá - a 193.§-ban foglalt kivétellel - abban az esetben korlátozhatók, ha a beteg veszélyeztető vagy közvetlen veszélyeztető magatartást tanúsít. Az emberi méltósághoz való jog azonban ebben az esetben sem korlátozható.
190.§ Minden pszichiátriai beteg jogosult arra, hogy
a/	pszichiátriai gyógykezelése lehetőség szerint családi, illetőleg lakókörnyezetben, továbbá
b/	pszichiátriai gyógykezelésére az állapotának megfelelő és a többi beteg fizikai biztonságát védő, a lehető legkevésbé hátrányos és kellemetlen módszerrel, illetve
c/	pszichiátriai gyógykezelése során korlátozó vagy kényszerítő intézkedés alkalmazására, valamint korlátozó feltételek közötti elhelyezésére csak feltétlenül indokolt esetben, önmaga vagy mások veszélyeztetése esetén
kerüljön sor. 
191. § (1)  A pszichiátriai beteg gyógykezeléséhez való beleegyezésére az általános szabályok az irányadók (15-19.§). A 196.§  b/ és c/ pontja alapján kezelt beteg esetében add, ameddig a beteg veszélyeztető, vagy közvetlenül  veszélyeztető magatartást tanúsít, el lehet tekinteni a beteg beleegyezésétől, de a tájékoztatást ilyen esetben is a lehetőséghez képest meg kell kísérelni.
(2) A pszichiátriai intézetbe felvett beteget a 13.§ szerinti általánosan előírt tájékoztatáson túlmenően, szóban és írásban tájékoztatni kell jogairól, különös tekintettel a bírósági eljárás lényegére, a betegnek azzal kapcsolatos jogaira.
192.§ (1) Személyes szabadságában bármely módon (fizikai, kémiai, biológiai vagy pszichikai módszerrel, illetve eljárással) csak a veszélyeztető, vagy közvetlen veszélyeztető magatartású beteg korlátozható. A korlátozás csak addig tarthat, illetőleg olyan mértékű és jellegű lehet, amely a veszély elhárításához feltétlenül szükséges.
(2) A korlátozás elrendelésének oka a beteg önmaga, illetve mások életét , testi épségét, egészségét különösen veszélyeztető, környezetét súlyosan fenyegető, támadó magatartása lehet, továbbá, ha a beteg engedély nélküli eltávozása másként nem akadályozható meg, valamint, ha a beteg a vizsgálattal, gyógykezeléssel szemben aktív ellenállást tanúsít.
193.§ A pszichiátriai beteg esetében kivételesen korlátozható a betegnek az egészségügyi dokumentáció megismeréséhez való joga, ha alapos okkal feltételezhető, hogy a beteg gyógyulását nagymértékben veszélyeztetné, vagy más személy személyiségi jogait sértené az egészségügyi dokumentáció megismerése.  A korlátozás elrendelésére kizárólag orvos jogosult.
194.§ (1) A 192-193.§-ban foglalt korlátozások elrendeléséről a betegjogi képviselőt és a beteg törvényes vagy meghatalmazott képviselőjét haladéktalanul értesíteni kell.
Érintett alkotmányos jogok
•	A jogállamiságból származó jogbiztonság követelménye: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam." (Alkotmány 2.§ (1) bek.)
•	Az emberi méltósághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani." (Alkotmány 54.§ (1) bek.)
•	"Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni." (Alkotmány 54.§ (2) bek.)
•	A szabadsághoz és személyi biztonsághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani." (Alkotmány 55.§ (1) bek.)
•	A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez." (Alkotmány 70/D.§ (1) bek.)
A vizsgálat megállapításai
1.	Az ellátás tárgyi feltételei.  A Fővárosi Önkormányzat Szent János Kórház Pszichiátriai Osztálya a pavilon-rendszerű kórház egyik kétemeletes épületében működik évtizedek óta. Az osztály 111 ágyas, 66 akut és 55 krónikus  finanszírozású ágyon ápolják a betegeket. Az osztály betegforgalma 100-110 beteg/hó. Az osztály a hagyományos területi ellátási elv alapján működik, felvételi területéhez tartoznak az észak-budai kerületeken (I., II., III.) túl a környező községek is. Az emeleti részen a férfi betegek, a földszinten a nők kaptak helyet.
Az emeleti, férfi kórtermek zárt folyosón vannak, a női földszinti részleg első folyosórésze nyitott, a hátsó C-részleg elülső résztől kulcsra zárt ajtóval van elválasztva. Itt 30 ágyon többnyire idős, zavart betegeket látnak el, továbbá itt kezelik az agresszív és a drogfüggő betegeket is. A különböző ellátási formák az osztályon belül nem különülnek el. A kapott tájékoztatás szerint az új osztályvezető főorvos azt tervezi, hogy az osztályon belül a speciális szükségleteknek megfelelően négy ellátási részleget alakít majd ki, lesz gerentopszichiátria, addiktológia és két akut pszichiátriai részleg. A kórház főigazgatójának helyettese arról tájékoztatta a vizsgálatot végzőket, hogy a volt neuropszichiátriai osztály kettéválasztása kapcsán aktuálissá vált az egész épület felújítása és a pszichiátria rekonstrukciója. Erre nézve a tervek már kész vannak. Az osztályvezető főorvos által tervezett részlegek kialakításának feltétele az, hogy megkapják a rekonstrukcióhoz szükséges pénzt, hiszen a nagy kórtermeket két-három kisebb szobára kell átalakítani, és új közösségi helyiségekre is szükség lenne.
Rendkívüli problémát okoz az osztálynak a sok olyan krónikus beteg, aki bentlakásos szociális otthonban is elhelyezhető lenne, illetve elhelyezésre vár. Az ilyen betegeket idős koruk és szociális helyzetük miatt nem tudják hazaküldeni, de akut pszichiátriai betegségük nincs, kórházi ellátást nem igényelnek.
A betegek igen nagy, teremszerű szobákban vannak elhelyezve, melyek rendkívül zsúfoltak, a női nyitott részen 12-13 ágyasak, csupán a női zárt részlegben vannak a 9 és 10 ágyas kórtermek mellett kisebb, 4 ágyas szobák is. Sokszor több beteget kell felvenniük, mint amennyi az engedélyezett létszám és ilyenkor a C-részleg összekötő folyosójára is kerülnek ágyak. A nyitott női részleg végén, a nővérszobával szemben található egy nagy  helyiség külön fürdőszobával, ahol a vizsgálat idején egy intenzív ellátásban részesülő beteget ápoltak. A kapott tájékoztatás szerint itt egy pár ágyas szubintenzív szobát szeretnének kialakítani. A betegszobák berendezése nagyon szegényes és hiányos. Többnyire erősen használt vaságyak találhatók a szobákban, a zsúfoltság miatt nem minden ágyhoz tartozik éjjeliszekrény. A ruhák tárolására szolgáló szekrények a folyosókon vannak, a szobákban nincsenek sem asztalok, sem székek. A meglévő bútorzat használt, kopott. Nővérhívó egyik kórteremben sincs, a zárt részlegen sem.
Az osztály széles folyosója szolgál minden szociális tevékenység céljára, a hosszú ideig itt tartózkodó, krónikus ellátásban részesülő betegek az intézmény kertjét sem tudják használni, annak állapota miatt. A fennjárók a folyosón étkeznek, ez a társalgó is egyben, itt található a TV-készülék, és itt lehet fogadni a látogatókat is. Mivel az osztályon nincsen dohányzásra kijelölt hely vagy helyiség, a dohányosok az ebédlő egyik sarkában cigarettáznak. A kórtermek és a folyosók is csupaszok, az elhasználódott kőburkolat és a régi bútorok miatt barátságtalan, rideg benyomást keltenek. A női részlegen 6 WC és 7 zuhany/kád található, ami számukat tekintve megfelel az előírásoknak, de a fürdő helyiségek rendkívül rossz állapotúak. A dolgozók számára rendelkezésre álló helyiségek - orvosi szobák, vizsgálók, pszichológusi szobák - száma kevés, szociális munkások számára kijelölt szoba nincs, ami a kapott tájékoztatás szerint rendkívül megnehezíti a szakemberek munkáját.
Az osztályon 8 orvos van, 2 felsőfokú végzettségű ápoló, 4 szakképzett ápoló, 11 ápoló és 12 segédápoló. A 111 ágyra összesen 29 ápoló jut, ami jelentős javulás a vezetőváltás előtti nővérhiányhoz képest. A vezetőváltást követően kinevezett új főnővér a három műszakos ápolói beosztást 12 órás műszakra változtatta. Az új munkarend és az 5 új álláshely betöltése megszüntette a nővérhiányt. A vizsgálat idején a nappali műszakban szintenként 5-5 ápoló volt szolgálatban, éjszaka pedig 3-3 ápoló. A szétválást megelőzően az osztályon csak egy félállású pszichológus és egy szintén félállású foglalkoztató dolgozott. Szociális munkás nem volt az osztályon. A vizsgált idején 2 félállású és 2 főállású pszichológus dolgozott az osztályon, és januártól a foglalkoztatás terén is javult a helyzet, hiszen 1 fő- és 1 félállású szociális munkás és 2 foglalkoztató segíti az orvosok munkáját. Ügyeleti időben még nem sikerült a két osztályt teljesen szétválasztani, a pszichiátrián és a neurológián 1 orvos ügyel, ami gondot okoz, de tervezik a szétválasztást. Az orvosi, főorvosi szoba, a főnővéri szoba a zárt osztályajtón kívül található, a pszichológus szobája a második emeleten, a foglalkoztató az alagsorban. Ennek az elrendezésnek "történeti" okai vannak, hiszen részben abból az időből származik, amikor még közös volt a vezetés a neurológiával. Van azonban egy nagyon negatív hatása ennek a helyzetnek, mégpedig az, hogy leszűkül az orvosok és a paramedikális személyzet (foglalkoztató terapeuta, szociális nővér, pszichológus) közvetlen kapcsolata a betegekkel. A betegek sokszor csak a viziten látják az orvosukat és azok a betegek, akik nem járnak a foglalkoztatóba és pszichológiai vizsgálatra vagy pszichoterápiára, nincsenek semmilyen kapcsolatban ezekkel a szakemberekkel.
Az emeleti részen az 5-ös kórterem a "fertőző", ami annyit jelent, hogy ide fektetik a hajléktalanokat, akik gyakran élősködőktől fertőzötten kerülnek az osztályra. Az osztály személyzete végzi az élősködő  mentesítést és, ha a fertőzött ruhaneműt meg kell semmisíteni, adományokból származó ruhákba öltöztetik a hajléktalant. A vizsgálat idején indítottak egy 4 hónapos hajléktalan programot (Szalmaszál Alapítvánnyal közösen pályázott program), melynek keretében hosszabb ápolási idő alatt orvosi és szociális rehabilitációs program keretébn akarják a hajléktalanokat visszajuttatni a társadalomba.
A vizsgálatot végzők az ellátás tárgyi feltételei tekintetében alapvető hiányosságokat tapasztaltak. A szúfoltság, a berendezés és az épület, illetve a kert rossz állapota, a jelző csengők, a közösségi és a szakmai munkához szükséges helyiségek hiánya, továbbá a különböző speciális ellátási részletek kialakításához szükséges feltételek hiánya a betegellátást nehezítik és az Alkotmány 70/D.§-ában deklarált lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal összefüggésben okoznak visszásságot.
2.	Személyes szabadságot korlátozó intézkedések, emberi méltósághoz való jog. Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.) 192.§-a szerint a beteg személyes szabadságában bármely módon (fizikai, kémiai, biológiai vagy pszichikai módszerrel, illetve eljárással) csak a veszélyeztető vagy közvetlen veszélyeztető magatartású beteg korlátozható. A korlátozás csak addig tarthat, illetőleg olyan mértékű és jellegű lehet, amely a veszély elhárításához feltétlenül szükséges. A korlátozás elrendelésének oka a beteg  önmaga, illetve mások életét, testi épségét, egészségét különösen veszélyeztető, környezetét súlyosan fenyegető, támadó magartása lehet, továbbá, ha a beteg engedély nélküli eltávozása másként nem akadályozható meg, valamint, ha a beteg a vizsgálattal. gyógykezeléssel szemben aktív ellenállást tanúsít.
A vizsgálat idején az osztály női részének első fele nyitott volt, innen egy kilincsre csukódó ajtón keresztül szabadon lehet elhagyni a kórházat. Az eltávozásról az orvosnak, vagy a nővéreknek szólnak a betegek. A földszinti női részleg hátsó fele azonban egy zárt, csak kulccsal nyitható folyosón kapott helyet. Itt azokat a betegeket (kb. 30 fő) ápolják, akik elkóborolnak, magukra vagy másokra veszélyesek. A nővérek számának emelkedése óta ezen a zárt részlegen több nővér dolgozik, így az állandó, intenzív ápolói felügyelet biztosított. Az első emeleten találhatón férfi részleg szintén zárt. A vizsgált osztályon hálóságyat nem használnak, egyéb, személyes korlátozó intézkedéseket azonban alkalmaznak a deliráló, agresszív, öngyilkosságot megkísérlő betegek esetén. Szükség esetén az ágyhoz kötik ki a beteget a kezénél és a derekánál fogva, pizsamával, lepedővel vagy a direkt erre szolgáló mágneses eszközzel. Ez utóbbit ritkán alkalmazzák, mert nehéz feltenni és a betegek sokszor ki is tudják nyitni.
A vizsgálatot végzők az osztályon kegyetlen, vagy tüntető jellegű korlátozással nem találkoztak, a betegek személyes szabadságát kizárólag veszélyeztető helyzetben, vagy akkor korlátozzák, ha a beteg engedély nélküli eltávozása másként nem akadályozható meg.
Az osztályon a kórlapokon kívül alapvetően három típusú ápolási dokumentációt vezetnek. A raport füzetben a napi betegforgalmat (felvétel-távozás, létszám, diéta) tüntetik fel. Az osztályos átadó füzet számozott és a nappali, ill. éjszakai műszak eseményeit vezetik benne, feltüntetve a megtett intézkedéseket is. A vizitfüzetbe jegyzik fel a nővérek az orvos utasításait, a terápiát, ill. annak változását, a kért vizsgálatokat, a foglalkoztatást, az eltávozást. A főnővér bevezette az un. ápolási lapot is, mely a belgyógyászatról került hozzájuk, ezért a pszichiátria speciális igényeinek megfelelően átdolgozásra szorul.
A kapott tájékoztatás szerint a személyes szabadságot korlátozó intézkedés alkalmazását az ápolási lapra, az átadófüzetbe és a kórlapra jegyzik fel. A véletlenszerűen kiválasztott és megvizsgált dokumentumok csak azt támasztották alá, hogy az ápolási feljegyzések között valóban szerepelnek erre utaló rövid bejegyzések ("Nyugtalan, rögzítve van.") A vizsgálatot végzők azonban egyetlen véletlenszerűen kiválasztott és megtekintett kórlapban sem találtak személyes szabadságot korlátozó intézkedésről szóló bejegyzést. Az Eütv. szerint a kezelőorvos a korlátozó módszerek vagy eljárások alkalmazását megelőzően - amennyiben ez nem lehetséges az alkalmazás megkezdését követően a lehető legrövidebb időn belül - rögzíti az egészségügyi dokumentációban a korlátozó módszereket vagy eljárásokat, megjelölve azok indítékát és alkalmazásuk időtartamát, továbbá a beteg állapotának és testi szükségleteinek rendszeres ellenőrzését és az ellenőrzés eredményét. A korlátozó módszerek vagy eljárások alkalmazását a kapott tájékoztatás szerint minden esetben orvos rendeli el, azonban a dokumentáció alapján ez sem dönthető el.
A személyes szabadságot korlátozó intézkedések dokumentálása a vizsgálatot végzők megállapítása szerint hiányos és ez az Alkotmány 55.§ (1) bekezdésében deklarált szabadsághoz és személyi biztonsághoz való jog sérelmének veszélyét jelenti és ezzel visszásságot okoz.
A bírósági felülvizsgálat rendszeres - minden kedden és pénteken kerül rá sor - azoknál a betegeknél, akik sürgősségi vagy kötelező gyógykezelés miatt kerültek az osztályra. Az önkéntes gyógykezelésre érkezők aláírnak egy önkéntes felvételre irányuló kérelmet. A kérelem szövege többek között tartalmazza az arra vonatkozó felvilágosítást, hogy a cselekvőképes önkéntes betegek tiltakozhatnak a bírósági felülvizsgálat ellen. Mivel az önkéntes betegek kezelésének indokoltságát csak erre irányuló kérelmük esetén vizsgálja felül a bíróság, a felvételre irányuló kérelemmel együtt nyilatkozhatnak arról is, hogy kívánják-e a bírói felülvizsgálatot.
Betegjogi képviselő működik a kórházban. A kapott tájékoztatás szerint előfordult már olyan eset, hogy a pszichiátriai osztályról kereste fel egy beteg, de olyan - az ellátás színvonalára vonatkozó - panasszal, melyben a betegjogi képviselő nem tudott a segítségére lenni. Az Eütv. 194.§-a szerint a személyes szabadság és az egészségügyi dokumentáció megismeréséhez való jog korlátozásának elrendeléséről a betegjogi képviselőt haladéktalanul értesíteni kell. A kapott tájékoztatás szerint ez nem történik meg. Azonban a jelenlegi helyzetben, amikor hetente csak egy napig van jelen a betegjogi képviselő a kórházban, ennek a törvényi előírásnak a teljesítése sem az osztály dolgozóitól, sem a betegjogi képviselőtől nem várható el.
3.	Betegjogok: tájékoztatáshoz való jog, önrendelkezés joga, kapcsolattartás, titoktartási kötelezettség.  A legtöbb beteg önkéntes gyógykezelésre kerül az osztályra, nagyon kevés a kötelező és sürgősségi gyógykezelés. Az önkéntes betegek az osztályra kerüléskor aláírják az az "önkéntes nyilatkozatot", amely a felvételre irányuló kérelem mellett tartalmazza az ellátás és a bírói felülvizsgálat visszautasításának jogáról szóló írásos tájékoztatást továbbá azt, hogy a beteg megkapta a szükséges felvilágosításokat. Az osztály ezzel a gyakorlattal eleget tesz az Eütv. azon előírásának, mely szerint a pszichiátriai beteget az általánosan előírt tájékoztatáson túlmenően írásban is tájékoztatni kell a jogairól. Az önkéntes nyilatkozaton kívül további tájékoztatást szóban adnak a betegnek és általában a hozzátartozónak. A kapott tájékoztatás szerint az egészségügyi dokumentáció megtekintésének csak a beteg gyógyulása jelenthetné akadályát, de a vizsgálatot végzőket tájékoztató adjunktus gyakorlatában nem volt még arra példa, hogy egy beteg a kórlapját meg szerette volna tekinteni.
Az Eütv. rendelkezései szerint a pszichiátriai betegek esetén is az általános szabályok irányadók a gyógykezeléshez való beleegyezésre, kivéve a sürgősségi és kötelező gyógykezelést, ahol addig, amíg a beteg veszélyeztető, vagy közvetlenül veszélyeztető magatartást tanúsít, el lehet tekinteni a beleegyezéstől. A kapott tájékoztatás szerint a cselekvőképes betegekkel minden esetben megbeszélik a kezelést, a cselekvőképtelenek esetében pedig általában a hozzátartozó adja meg a szükséges beleegyezést. Az Eütv. az írásos beleegyezés szükségességét az invazív kezelések esetén írja elő. Ennek megfelel az osztály gyakorlata, hiszen a megvizsgált kórlap pl. az elektrosokk kezelés esetén tartalmazta az írásos beleegyezést.
Az Eütv. szerint a betegnek joga van ahhoz, hogy vizsgálata és gyógykezelése során csak azok a személyek legyenek jelen, akiknek részvétele az ellátásban szükséges, illetve azok, akiknek jelenlétéhez a beteg hozzájárult. A betegnek joga van ahhoz, hogy vizsgálatára és kezelésére olyan körülmények között kerüljön sor, hogy azt beleegyezése nélkül mások le láthassák, illetve ne hallhassák, kivéve, ha a sürgős szükség és a veszélyeztető állapot esetén ez elkerülhetetlen. A kapott tájékoztatás szerint az orvosi szobában történő vizsgálatnál az orvoson kívül, ha a beteg veszélyeztető állapotú, esetleg egy nővér vesz részt. Sürgősségi esetben, ha késedelem nélkül kell egy vizsgálatot, vagy beavatkozást elvégezni, előfordul, hogy ez a beteg ágyánál történik.
Az Eütv. szerint a kapcsolattartásra vonatkozó szabályokat a házirendben kell szabályozni, azonban a vizsgálat idején az osztály nem rendelkezett házirenddel, a főnővér tájékoztatása szerint most készítik az újat. A betegek és hozzátartozók kapcsolattartását nem akadályozzák, a látogatók gyakorlatilag bármikor bemehetnek az osztályra, a vizsgálatot végzők több kórteremben is találkoztak látogatókkal. Nyilvános, a betegek által is használható telefon a neurológiai osztállyal közös előtérben van, kerekesszékből is elérhető magasságban.
A vizsgálatot végzők a tájékoztatáshoz való joggal, az önrendelkezés jogával és a titoktartási kötelezettséggel kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tapasztaltak. A kapcsolattartás szabályait tartalmazó házirend hiánya az Alkotmány 54.§-ában deklarált emberi méltósághoz való jog és az Alkotmány 2.§-a (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye sérelmének veszélyét hordozza és ezzel visszásságot okoz.
Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§-ának (1) bekezdése alapján, a feltárt visszásságok orvoslása érdekében kezdeményezem, hogy
•	a Fővárosi  Önkormányzat, mint a Szent János Kórház fenntartója, vizsgálja meg a pszichiátriai osztály teljes rekonstrukciójának lehetőségét;
•	a pszichiátraiai osztály vezető főorvosa gondoskodjon a személyes szabadságot korlátozó intézkedések és a bírói szemle megtörténtének megfelelő dokumentálásáról,
•	a pszichiátriai osztály vezető főorvosa gondoskodjon a kapcsolattartást is szabályozó házirend elkészítéséről.

Budapest, 2002. március 11.

Lenkovics Barnabás