OBH 5430/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy a 2001. évi tavaszi árvíz során károsodott ingatlanára vonatkozóan a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságtól nem kapott kárenyhítési támogatást.
A vizsgálat a jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog  megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos beadványában előadta, hogy Tarpa községben az árvíz okozta károk helyreállítása érdekében több ingatlan vonatkozásában folyt a helyreállítási munka. Lakókörnyezetében az árvízkár érintette a közvetlen szomszédságában lévő ingatlant is, melyet lebontottak és újjáépítettek. A kárfelmérés a panaszos ingatlanán is megtörtént, mely felújítási költséget a panaszos 1.500.000 Ft-ban jelölt meg. (A kárfelmérési adatlap szerint a 140 m2 alapterületű ingatlan 70 m2-ét ért károsodás helyreállítási költsége 1.000.000 Ft.) Ilyen előzmények után a panaszos azt a választ kapta a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságtól, hogy a kárfelmérő adatlap szerint az építményt árvízi elöntés nem érte, a kárt nem az árvíz okozta, így a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott megyei települések helyreállítására és újjáépítésére vonatkozó 1033/2001. (VI.12.) Korm. határozat szerint az állam által nyújtott kárpótlásban nem részesülhet.
A panaszos több ízben próbálta a Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság segítségét és kedvező döntését kérni, de 2001. augusztus 16-án és október 4-én is azt a választ kapta, hogy árvízkár hiányában nem jár támogatás. A Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság munkatársa 2001. augusztus 1-jén helyszíni szemle után az alábbi feljegyzést készítette az ügyben: Az ingatlan lábazatán, falazatán több helyen látható kisebb-nagyobb repedés. Az utcára néző szobák belső falazatán, a sarki bekötéseknél szintén repedések láthatók. A tulajdonos E.A. előttem és P.K. pv. közalkalmazott előtt kijelentette, hogy a házát nem érte el a tavaszi ár
A panaszos erre vonatkozóan más megvilágításban adta elő a történteket. Úgy nyilatkozott, hogy nem volt tisztában a feljegyzés következményeivel, nem tudta, hogy mindez azért történt, hogy a kárfelmérésből kizárják. Sérelmezte, hogy a helyszínelők végig "cinikusan" viselkedtek, de mégis hitt abban, hogy segíteni akarnak. A felmérők által megfogalmazott záradékot furcsállta, mivel a kárfelmérési adatlap nem is tartalmazott ilyen rublikát, és először meg is tagadta az aláírást. Naivan elismerte, hogy a házukba nem jött be a víz, holott a kertben végig ott volt az árvíz és jelen volt mindenütt a talajban is. Sérelmezte, hogy ha egyenlő elbánás elvének kell érvényesülni, akkor az ő esetében ez miért nem így történt. Az állampolgári jogai sérültek, mert a károsodás ellenére nem kaphatott támogatást, és ezért hátrányos megkülönböztetésben részesült a többi árvízkárosulttal szemben.

Az ügy jogszabályi háttere
1999. évi LXXIV. törvény a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről
Az Országgyűlés az Alkotmányból, a nemzetközi egyezményekből eredő feladatok teljesítése érdekében, valamint az életet és a vagyonbiztonságot, a természetes és épített környezetet veszélyeztető természeti és civilizációs katasztrófák megelőzése és károsító hatásai elleni védekezés egységes irányítási rendszerének kialakítása és működtetése, továbbá a veszélyhelyzetben, illetve a katasztrófa sújtotta területeken alkalmazható szabályok bevezetése céljából a következő törvényt alkotja:
Általános szabályok
1. § (1) A katasztrófák megelőzése és az ellenük való védekezés (a továbbiakban: katasztrófavédelem) nemzeti ügy. A védekezés egységes irányítása állami feladat.
(2) Minden állampolgárnak, illetve személynek joga van arra, hogy megismerje a környezetében lévő katasztrófaveszélyt, elsajátítsa az irányadó védekezési szabályokat, továbbá joga és kötelessége, hogy közreműködjön a katasztrófavédelemben.
2. § (1) A védekezést és a következmények felszámolását az erre a célra létrehozott szervek és a különböző védekezési rendszerek működésének összehangolásával, valamint a polgári védelemről szóló 1996. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Pvt.) alapján létrehozott polgári védelmi szervezetek, a hivatásos katasztrófavédelmi szervek, a hivatásos önkormányzati tűzoltóság, a gazdálkodó szervezetek, a Magyar Honvédség, a Határőrség, a rendvédelmi szervek és az állampolgárok, továbbá az Országos Meteorológiai Szolgálat, az Országos Mentőszolgálat, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, az önkéntesen részt vevő társadalmi szervezetek, valamint a civil és az erre a célra létrehozott köztestületek, továbbá a nem természeti katasztrófák esetén annak okozója és előidézője, az állami szervek és az önkormányzatok (a továbbiakban együtt: katasztrófavédelemben részt vevők) bevonásával, illetve közreműködésével kell biztosítani.
(2) A katasztrófavédelemben részt vevők feladataikat - ha jogszabály másként nem rendelkezik - e törvény alapján, illetőleg a polgári védelmi kötelezettség keretében látják el.
Értelmező rendelkezések
3. § E törvény alkalmazásában:
h) Katasztrófasegély: a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételeknek a központi költségvetésben létrehozott tartalékából történő biztosítása.
i) Katasztrófa sújtotta terület: az a terület, ahol a katasztrófa károsító hatása érvényesül, és ezt a Kormány kinyilvánítja.
j) Katasztrófavédelem: a különböző katasztrófák elleni védekezésben azon tervezési, szervezési, összehangolási, végrehajtási, irányítási, létesítési, működtetési, tájékoztatási, riasztási, adatközlési és ellenőrzési tevékenységek összessége, amelyek a katasztrófa kialakulásának megelőzését, közvetlen veszélyek elhárítását, az előidéző okok megszüntetését, a károsító hatásuk csökkentését, a lakosság élet- és anyagi javainak védelmét, a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosítását, valamint a mentés végrehajtását, továbbá a helyreállítás feltételeinek megteremtését szolgálják.

1025/2001. (III. 23.) Korm. határozat a beregi térségben 2001. év tavaszán keletkezett árvízi károk enyhítéséről
3. A Kormány kötelezettséget vállal arra, hogy
a) az elpusztult vagy megrongálódott lakásokat legalább a veszélyhelyzet bekövetkeztét megelőző minőség és komfortfokozat szerint újjáépíti. Ennek 100%-os fedezetét a költségvetésből biztosítja;
b) az önkormányzati kötelező feladatok ellátásához szükséges épületeket, utakat (tulajdoni, kezelői formáiktól függetlenül), hidakat, egyéb műtárgyakat és kompokat a veszélyhelyzetet megelőző használhatósági szinten helyreállítja. Ehhez a fedezetet 100%-ban a költségvetésből biztosítja.
4. A Kormány az újjáépítéssel kapcsolatos soron kívüli feladatokat az alábbiakban határozza meg:
a) A katasztrófát követő újjáépítés és helyreállítás során a közbeszerzésről szóló 1995. évi XL. törvény 6. §-ának h) pontját kell alkalmazni.......
8. A Tiszán levonuló árvíz kapcsán elrendelt védekezés költségeit a továbbiakban is elsősorban a megyék vis maior kereteiből kell finanszírozni; az azt meghaladó költségeket a költségvetés megtéríti.

1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére
2. A helyreállítás és újjáépítés végrehajtásának irányelvei a következők: .....
g) ha a károsult nem fogadja el az építési, újjáépítési szolgáltatást, akkor az állam a lakóépület tényleges kárát téríti meg, melyről a megyei közigazgatási hivatallal köt megállapodást;

A Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság  3/2001. (V. 7.) határozata
6. Helyreállítás csak építési szolgáltatással történhet, a károsodott által aláírt egyszerűsített  szerződés alapján, amelyet a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének megbízása alapján a települési újjáépítési biztos és az illetékes műszaki ellenőr ír alá, amelyet a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője ellenjegyez. Megegyezés hiányában az illetékes építési hatóság eljárása alapján kell dönteni.

1104/2001. (XI. 12.) Kormány határozat a 2001. évi  tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei  települések helyreállításáról és újjáépítéséről szóló 1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat módosításáról.
A Kormányhatározat többek között határidők részbeni végrehajtását rögzíti, illetve határidő módosításról rendelkezik, és más technológiai eljárásokat rögzít. A Kormányhatározat nem szól arról, hogy a károsult nem kérheti a kára megtérítését és kizárólag csak építési szolgáltatásra jogosult.

179/1999. (XII. 10.) Korm. rendelet a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény végrehajtásáról
A katasztrófasegély nyújtásának szabályai
16. § (1) A hazai és nemzetközi segítségnyújtásra fordítható előirányzat (vis maior alap) az éves központi költségvetésben külön kerül jóváhagyásra. Az előirányzat felhasználásáról a KKB javaslatát figyelembe véve a Kormány dönt. A végrehajtásba bevont szervek és szervezetek katasztrófa elleni védekezéssel összefüggő visszapótlási költségeiről, a visszapótlás eseteiről, illetve mértékéről a Kormány dönt.
(2) A katasztrófasegély felhasználására vonatkozó döntés-előkészítési feladatokat a KKB végzi és a Kormány dönt annak mértékéről.
(3) A Kormány által jóváhagyott keretből kell biztosítani a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosításához nyújtandó katasztrófasegélyt.
(4) A keretek elosztására - a katasztrófa sújtotta területek védelmi bizottságainak, valamint a védekezésben részt vevő szervek vezetőinek véleménye alapján - a KKB tesz javaslatot a Kormánynak. A döntésnél az azonos helyzetben lévők esetén előnyben kell részesíteni azon településeket, amelyek a felkészülés, a megelőzés érdekében megtették a lehetőségeknek megfelelő, szükséges intézkedéseket.
(5) A védekezés során felmerülő költségek jogszerű felhasználásáért helyi szinten a polgármesterek, megyei szinten a védelmi bizottságok elnökei a felelősek.
A katasztrófavédelemmel kapcsolatos anyagi-pénzügyi ellátás
17. § (1) A katasztrófavédelem központi védekezési költségeit - az önvédelmi jellegű katasztrófavédelmi szervezetek fenntartási és működési költségei kivételével - az állam viseli, azokat a központi költségvetésben a Belügyminisztérium, illetőleg a minisztériumok és az országos hatáskörű szervek fejezeteiben Katasztrófavédelem cím alatt kell előirányozni.

232/1996. (XII. 26.) Korm. rendelet a vizek kártételei elleni védekezés szabályairól
1. § E rendelet alkalmazásában:
3. a védekezés államigazgatási feladatai: a védekezéssel összefüggő rendvédelmi, szociális és egészségügyi hatósági, továbbá a műszaki feladatok ellátásához szükséges munkaerő, eszköz, anyag, felszerelés rendelkezésre állása, valamint a vizek kártételei által fenyegetett területeken az élet- és vagyonbiztonság érdekében végzendő megelőző és operatív feladatok;

1992. évi  XXXVIII. törvény az államháztartásról
Az Országgyűlés annak érdekében, hogy az államháztartási rendszer újraszabályozásával elősegítse az államháztartás kívánatos pénzügyi egyensúlyát; figyelemmel a jogállamiság működésében az állami feladatvállalást meghatározó közmegegyezésen nyugvó új törvényekre; a közpénzekkel való hatékony és ellenőrizhető gazdálkodás garanciáinak megteremtésére; érvényesítve a teljesség, a részletesség, a valódiság, az egységesség, az áttekinthetőség és a nyilvánosság alapelvét; az államháztartásról az alábbi törvényt alkotja:

1995. évi XL törvény a közbeszerzésekről
Az Országgyűlés az államháztartás kiadásainak ésszerűsítése, a közpénzek felhasználása átláthatóságának és széles körű nyilvános ellenőrizhetőségének megteremtése, továbbá a közbeszerzések során a verseny tisztaságának biztosítása érdekében, a belföldi áruelőállítás és munkaerő-foglalkoztatás elősegítésének szempontjára is tekintettel - nemzetközi szerződéseinkkel összhangban - a következő törvényt alkotja:

9/1998. (I. 23.) Korm. rendelet a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásának, a céljellegű decentralizált támogatásának igénybejelentési, döntéselőkészítési és elszámolási rendjéről, valamint a Magyar Államkincstár finanszírozási, elszámolási és ellenőrzési feladatairól, továbbá a TÁKISZ feladatairól
34. § A helyi önkormányzat támogatást igényelhet - a 43. §-ban foglaltak kivételével - a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó (vis maior) esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével.
36. § (1) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel.
(2) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély és a lakhatás elemi feltételeinek megteremtéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (1) bekezdésben részletezett eljárás szerint.

1987. évi XI. törvény a jogalkotásról
Határozat
46. § (1) Az Országgyűlés, a Kormány, a kormánybizottságok, az önkormányzatok és az önkormányzatok szervei határozatban szabályozzák az általuk irányított szervek feladatait, a saját működésüket, és állapítják meg a feladatkörükbe tartozó terveket.
(2) E rendelkezés nem érinti az (1) bekezdésben felsorolt szerveknek az egyedi határozat meghozatalára vonatkozó jogát.
47. § (1) Az Országgyűlés, a Kormány és a kormánybizottságok határozatainak előkészítésére vonatkozó szabályokat e szervek állapítják meg.
(2) Az önkormányzat és az önkormányzat szervei határozatának előkészítésére vonatkozó szabályokat az önkormányzat szervezeti és működési szabályzata állapítja meg.
48. § (1) Az Országgyűlés és a Kormány elrendelheti egyes határozatainak a Magyar Közlönyben való közzétételét.
(2) Az önkormányzatok és az önkormányzat szervei határozataikat a hivatalos lapjukban, illetőleg a helyben szokásos módon tehetik közzé.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
Alapelvek
2. §  (6) Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
7. § (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.
(2) A jogalkotás rendjét törvény szabályozza, amelynek elfogadásához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat megállapította, hogy a rendelkezésre álló árvíz okozta kárról készült kárfelmérő adatlapon rögzített károsodás ténye, és a helyreállítás becsült értéke nincs összhangban azzal a feljegyzéssel, mely szerint a panaszos házát az árvíz nem érte el. A Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság által készített feljegyzés önmagában is ellentmondást tartalmaz, mert egyrészt megállapítja a házban bekövetkezett repedéseket, felvizesedéseket, és ezt azzal zárja, hogy a tulajdonos kijelentése szerint őket nem érte a tavaszi ár.
Az eljáró Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság képviselője nem tett eleget kioktatási kötelezettségének, és nem tájékoztatta a panaszost, hogy a házban bekövetkezett repedések, felvizesedések akkor is az árvízzel függnek össze, ha a víz nem az ablakon ömlött be az ingatlanba, hanem a kertben, az udvaron és talajban felgyülemlett nagy mennyiségű víz okozta a károsodást, amit a Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság képviselője meg is állapított.
Az OBH 3857/2001. számú, a 2001 évi tiszai árvízzel összefüggő vizsgálatomban már megállapítottam, hogy a törvényben szabályozott állami feladatvállalás - mint keretszabály - mellett a kárt szenvedett állampolgárok ügyeiben nincs egyértelmű eligazító jogszabály, amely mindenkor teljes bizonyossággal és egyértelműen meghatározza, hogy a katasztrófasegély milyen feltételekkel illeti meg az állampolgárokat. A jogalkalmazási bizonytalanságot fokozza, hogy Kormányhatározat rendelkezik állampolgárok jogairól és kötelességeiről, tekintettel arra, hogy költségvetési pénzből használt lakás vásárlására, új lakás építésére, a megrongálódott épület felújítására stb. jogosultak a károsultak, melynek fejében jelzálogjog bejegyzése történik a kérdéses ingatlanra. A kormányhatározattal történő szabályozás következménye, hogy amennyiben az árvízkárosult nem tud egyetérteni a rá vonatkozó, a lakhatási lehetőséget biztosító döntéssel, úgy nincs számára jogszabályban biztosított lehetőség más megoldás kezdeményezésére, lévén hogy határozattal való döntés hiányában jogorvoslati lehetősége nincs.
A vizsgált tarpai ügyben nem fogadható el a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság  azon indokolása, hogy a helyreállítási kérelmet a panaszos nyilatkozatára utasították el, mert ezzel ellentétben áll a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság munkatársának helyszíni tapasztalata. Az iratok tanúsága szerint meg sem kísérelték a panaszos kioktatását, melyet az államigazgatási eljárási törvény az alábbiakban határoz meg: Az ügyfelet az államigazgatási eljárásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.
Az OBH 3857/2001. számú vizsgálatommal összhangban megállapítottam, hogy 
a Kormány a károsultakat megillető jogoknak, és kötelezettségeknek kormányhatározattal történő szabályozásával,
a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság kizárólag a panaszos nyilatkozatára alapított elutasítással az Alkotmányban deklarált  jogorvoslathoz való joggal és a jogalkotás rendjével kapcsolatos szabályozással összefüggésben visszásságot okozott.
Az  Alkotmány 57. § (5) bekezdése szerint "mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti." A vizsgált esetben a panaszosnak a szabályozási megoldásra tekintettel jogorvoslati lehetősége nem volt.
Az Alkotmánybíróság a 37/1993. (VI.9.) számú határozatában az alkotmányossági vizsgálat során azt a kérdést tette fel, hogy a szabályozási tárgy által alkotmányosan megkívánt jogforrási forma megfelel-e a támadott rendeleti szabályozásnak. Az Alkotmánybíróság ezért megvizsgálta, hogy a támadott rendeletek tartalmaznak-e olyan szabályokat, amelyek törvényi szabályozást igényelnek. A tartalmi vizsgálat alapján az AB megállapította, hogy a másodrendűnek tekintendő eljárási kérdések mellett a jogszabályok fizetési kötelezettséget írnak elő, meghatározzák annak mértékét és körét, tehát olyan elemeket tartalmaznak, melyeket csak törvényben lehetne jogszerűen szabályozni. Az Alkotmánybíróság a testület állandó gyakorlatának megfelelően megállapította, hogy ez a formai alkotmánysértés is megalapozza az alkotmányellenességet. 
Az Alkotmánybíróság fenti megállapítása alapján megállapítottam, hogy a megfelelő szintű szabályozás hiánya, tehát a kormányhatározatban való szabályozás a jogorvoslati joggal kapcsolatosan visszásságot okozott. A katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvénnyel összefüggésben az eljárási kérdésekben is irányadó,  korábban kiadott, de ugyancsak vis maior esetekre vonatkozó 9/1998. (I.23.) Korm. rendelet alkalmazására pedig a vizsgált esetben nem volt mód, mivel a költségvetési támogatást az önkormányzatok nem kapták meg. Így arra sem volt lehetőség, hogy a panaszos ügyét a települési önkormányzat önkormányzati hatósági eljárásban bírálja el, és ezzel a jogorvoslathoz való jogot biztosítsa, tekintve hogy a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére kormányhatározat kiadására került sor.
A jogorvoslathoz való joggal kapcsolatos visszásság megállapításán túl sérült a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog követelménye is, mivel az eljáró szerv az ügyfelet jogairól nem megfelelően tájékoztatta.
Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." Az Alkotmánybíróság a 11/1992. AB határozatában megállapította, hogy a jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják.
Az OBH 3857/2001. számú vizsgálatomban felhívtam a Kormány figyelmét, hogy amennyiben a vis maior károk helyreállítására vonatkozó eljárást nem az önkormányzatok útján kívánja megoldani, úgy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok kiküszöbölése érdekében célszerű a megfelelő szintű jogszabály mielőbbi kiadása.
	A Miniszterelnöki Hivatal válaszában közölte, hogy az IM közigazgatási államtitkára jelezte, mely szerint az igazságügy-miniszter  - a jogalkotási törvényben meghatározott felelősségének megfelelően - figyelemmel fogja kísérni a megfelelő szabályozás előkészítését.
A vizsgált ügyben a panaszos elkeseredett állapotában tett nyilatkozatára alapozott döntés csak abban az esetben lehetne teljes mértékben elfogadható, ha a Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság egyértelműen, szakértői nyilatkozat alátámasztásával igazolná, hogy Tarpán egyedül a panaszos 10 éve épült ingatlana - a többi károsodott ingatlannal szemben - nem az árvízzel kapcsolatban szenvedett károsodást. Ilyen nyilatkozat a vizsgálatban nem állt rendelkezésre.

Kezdeményezés
	Felkérem Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságot, hogy a panaszos ügyében a 2001. augusztus 3-án felvett kárfelmérési adatlapon rögzített  károsodásról és helyreállítási költségről szóló adatrögzítést - hasonlóan a Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság munkatársának az ingatlanban bekövetkezett károsodásáról szóló 2001. augusztus 1-jén kelt  feljegyzésében foglaltakat - ismételten tekintse át, és ennek megfelelően vizsgálja felül korábbi álláspontját annak érdekében, hogy a panaszos -  hasonlóan a többi károsulthoz -  kárenyhítésben részesülhessen.
	Felkérem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját, hogy a kezdeményezésekkel kapcsolatos álláspontjáról, a megtett intézkedéséről - lehetőség szerint - soron kívül értesíteni szíveskedjen.

Budapest, 2002. május 8.

Takács Albert