OBH 5249/2001
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária
Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában azt kifogásolta, hogy nem részesült a lakás akadály-mentesítéséhez szükséges támogatásban. A kérelem elutasításának oka az volt, hogy felesége (saját jogon) 1997-ben már fűtéskorszerűsítés címén részesült az említett támogatási formában. 
	Egyidejűleg az üggyel kapcsolatban Mozgáskorlátozottak Tiszazugi Egyesületének elnöke is beadvánnyal fordult Hivatalomhoz, mert jogszabályi értelmezésből adódóan a panaszos számára hátrányos döntés született.
	A kérelmező panaszával az Egyesület is egyetértett, mivel álláspontjuk szerint a panaszos kérelme megalapozott volt, azonban helytelen jogszabályi értelmezésből adódóan került hátrányos helyzetbe.
	Az Egyesület azt sérelmezte, hogy sem a korábbi 106/1988. (XII. 26.) MT r., sem a 12/2001. (I. 31.) Korm. r. és az azt módosító 138/2001. (VII. 31.) Korm. rendelet nem szabályozza az ingatlanhoz történő kötődést oly formában, ha egy ingatlanban, egy háztartásban több mozgássérült él, akkor is csak egyikőjük veheti igénybe a támogatást. A Egyesület úgy ítéli meg, hogy egy személyre való tekintettel állami támogatás egy alkalommal vehető igénybe.
Érintett alkotmányos jog:
•	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való jog
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	A jogorvoslathoz való jog
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.
Az ügy jogszabályi háttere:
•	A lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet (hatályos 2001. I. 31-ig)
IV. Akadály-mentesítési támogatás
3/E. § (1) A súlyosan mozgássérült személy részére műszakilag akadálymentes lakás kialakításának többletköltségeire állami támogatás vehető igénybe.
(2) A támogatás akadálymentes új lakás építéséhez, vásárlásához legfeljebb 250 000 forint, meglévő lakáson végzett akadály-mentesítéséhez legfeljebb 150 000 forint, ha az építtető vagy a vásárló a mozgássérült és legfeljebb 100 000 forint - új és meglévő lakásra egyaránt -, ha az építtető vagy vásárló által eltartott közeli hozzátartozó [Ptk. 685. § b) pontja] a mozgássérült.
(3) A támogatást a mozgássérült, vagy az elhelyezéséről gondoskodó közeli hozzátartozó igényelheti az olyan mozgásában maradandó egészségi okokból súlyosan korlátozott, munkaképességét legalább 67%-ban elvesztett személy után, akinek állapotában lényeges javulás nem várható és
a) a mozgásokban nem akadályozottak használatára tervezett és az érvényben lévő általános építési előírások szerint megépített lakóépületet, illetve az abban lévő lakást egyáltalában nem, vagy csak indokolatlanul nagy nehézségek árán tudná rendeltetésszerűen használni, és ezért
b) ahhoz, hogy az épületet, illetve lakását megfelelően használhassa, többletköltségek vállalásával kell azt akadálymentessé tenni.
(4) A támogatást a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetségének javaslata alapján folyósítja az erre felhatalmazott pénzintézet. Egy személyre tekintettel állami támogatás csak egy alkalommal vehető igénybe.
•	A lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet (hatályos 2001. II. 1-től)
2. Akadály-mentesítési támogatás
9. § (1) A súlyosan mozgássérült személy részére műszakilag akadálymentes lakás kialakításának többletköltségeire vissza nem térítendő állami támogatás vehető igénybe.
(2) A támogatás
a) 1. akadálymentes új lakás építéséhez, vásárlásához legfeljebb kétszázötvenezer forint,
2. meglévő lakáson végzett akadály-mentesítéshez legfeljebb százötvenezer forint,
ha az építtető vagy a vásárló a mozgássérült, illetőleg
b) legfeljebb százezer forint - új és meglévő lakásra egyaránt -, ha az építtető vagy vásárló által eltartott közeli hozzátartozó (házastárs, egyeneságbeli rokon, örökbefogadott, mostoha- és nevelt gyermek, örökbefogadó, a mostoha- és a nevelőszülő, testvér, élettárs) a mozgássérült.
(3) A támogatást a mozgássérült vagy az elhelyezéséről gondoskodó közeli hozzátartozó igényelheti, ha a mozgássérült személy a súlyos fogyatékosság minősítésének és felülvizsgálatának, valamint a fogyatékossági támogatás folyósításának szabályairól szóló 141/2000. (VIII. 9.) Korm. rendelet 1. §-ának (4) bekezdésében meghatározott mozgásszervi fogyatékosnak vagy a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet 1. számú mellékletében meghatározott súlyos mozgáskorlátozott személynek minősül, és
a) a mozgásukban nem akadályozottak használatára tervezett és az érvényben lévő általános építési előírások szerint megépített lakóépületet, illetőleg az abban lévő lakást egyáltalában nem, vagy csak indokolatlanul nagy nehézségek árán tudná rendeltetésszerűen használni, és ezért
b) ahhoz, hogy az épületet, illetőleg lakását megfelelően használhassa, többletköltségek vállalásával kell azt akadálymentessé tenni.
(4) A támogatást a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetsége (a továbbiakban: MEOSZ) javaslata alapján folyósítja az erre felhatalmazott hitelintézet. Egy személyre tekintettel állami támogatás csak egy alkalommal vehető igénybe.
(5) A mozgásszervi fogyatékosságot, illetve súlyos mozgáskorlátozottságot a következő módon kell igazolni:
a) a 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet 2. § a), b), c) pontjában meghatározott támogatásokra vonatkozóan a súlyos mozgáskorlátozottságot megállapító, a lakhely vagy tartózkodási hely szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője, illetőleg a megyei (fővárosi) közigazgatási hivatal vezetője által hozott jogerős határozat,
b) a 141/2000. (VIII. 9.) Korm. rendelet 3. számú melléklet szerinti OOSZI szakértői vélemény, ha az igénylő e melléklet G) pont b) alpontja szerint súlyos mozgássérült,
c) az a) és b) pont szerinti igazolások hiányában a lakóhely szerint illetékes rehabilitációs szakrendelés orvosának szakvéleménye arról, hogy a magánszemély a 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet 1. számú mellékletében meghatározottak alapján súlyos mozgáskorlátozott.
10. § (1) Az akadály-mentesítési támogatás iránti kérelmet az igénylőnek a lakóhelye szerint illetékes mozgássérültek egyesületéhez kell benyújtania, a MEOSZ-hoz címzetten.
(2) A kérelmet mellékleteivel együtt a helyi szervezet a MEOSZ-hoz továbbítja, ahol a főtitkár a javaslatot hitelesíti, szükség esetén kiegészíti, majd a teljes iratanyagot továbbítja a folyósításra felhatalmazott hitelintézethez.
(3) A támogatás cél szerinti felhasználásáról (a támogatás elköltésének módjáról, a megvalósított akadály-mentesítésről) a támogatott a támogatás folyósítását követő 120 napon belül írásban beszámol a MEOSZ felé. A megvalósított akadály-mentesítést a MEOSZ ellenőrizheti.
Megállapított tényállás:
	A panaszosok beadványukhoz csatolták az ügyben keletkezett teljes dokumentációt, amelynek alapján a következő tényállás állapítható meg.
	A panaszos 2000-ben nyújtotta be a lakás akadály-mentesítési támogatás iránti kérelmét a lakóhelye szerint illetékes mozgássérültek egyesületéhez. A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Egyesület a kérelmet a szükséges mellékletekkel együtt továbbította a Mozgáskorlátozottak Országos Szövetségéhez, és javasolta a támogatás megítélését. 
	A Szövetség nem javasolta a támogatás nyújtását, mivel a meglévő lakás akadály-mentesítése céljából 150.000.-Ft támogatás adható és a panaszos házastársa ezt az összeget már 1997-ben magkapta, ezért újabb támogatás nem nyújtható.
	Mozgáskorlátozottak Tiszazugi Egyesületének elnöke ezt követően Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Főügyészséghez fordult, ahonnan 2000. augusztus 22-i keltezéssel az alábbi választ kapta:
"A társadalmi szervezet véleménye szerint a támogatást nem ingatlanhoz, hanem személyhez köti a Korm. rendelet és azt csak egy személy egy alkalommal veheti igénybe. Amennyiben két vagy több mozgássérült él egy ingatlanban, ugyanakkor a testi fogyatkozásuk más-más műszaki átalakítást igényel, ebben az esetben a MEOSZ a csatolt mellékletek alapján nem adja meg a támogatást csak egy személynek és arra az ingatlanra is csak egy alkalommal. Ezáltal az ingatlanban élő többi mozgásfogyatékossal szemben diszkriminációt alkalmaz.
A lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet 3/E. § (4) bekezdése értelmében a támogatást a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetségének javaslata alapján folyósítja az erre felhatalmazott pénzintézet. Egy személyre tekintettel állami támogatás csak egy alkalommal vehető igénybe.
A Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetségének eljárása ellentétes a Korm. rendeletben foglaltakkal.
A törvényességi felügyeletet a Legfőbb Ügyészség látja el az országos társadalmi szervek (azok szövetségei) tekintetében, ezért a MEOSZ által készített nyilatkozatokat a szükséges ügyészi intézkedés megtétele céljából a főügyészséghez felterjesztette."
	A Megyei Főügyészség felterjesztését követően a Legfőbb Ügyészség Magánjogi és Közigazgatási Jogi Főosztály Polgári Jogi Osztálya a következő választ adta (2000. augusztus 29.) a Mozgáskorlátozottak Tiszazugi Egyesület elnökének:
"A Magyar Köztársaság ügyészségéről szóló 1972. évi V. tv. rendelkezései szerint az ügyészségnek nem tartozik a hatáskörébe és feladatai közé a jogszabályok alkalmazása és értelmezése felőli állásfoglalások kialakítása. Ezért a Legfőbb Ügyészségnek sincs jogköre arra, hogy a lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII.26.) MT r. ez esetben értelmezésre szoruló 3/E. §-ának alkalmazása tárgyában állásfoglalást alakítson ki. A felvetett kérdésben csupán véleményünkről tudjuk Önt tájékoztatni, mely nem minősül hivatalos jogszabály-értelmezésnek vagy jogalkalmazás körében felhasználható állásfoglalásnak.
A rendelet 3/E. § (1) és (3) bekezdése alapján az állapítható meg, hogy az igényelhető támogatás a mozgássérült személynek vagy hozzátartozójának jár, akkor ha a lakás akadály-mentesítésre szorul, s ez többletköltséggel jár. A rendelet a támogatást valóban nem az ingatlanhoz, hanem a mozgáskorlátozott személyhez köti, de a jogosultság feltétele a lakás akadály-mentesítése is. Általában az akadály-mentesítés a lakásban lakó és azt használó minden mozgássérült számára akadály-mentesítést jelent. Kivételes lehet az olyan eset, amikor eltérő mozgáskorlátozottság miatt más-más műszaki átalakításra szorul a lakás és az akadály-mentesítés, bár az is kétséges lehet, hogy ilyen esetben a kétféle műszaki akadály-mentesítés párhuzamosan hogyan oldható meg. Mindenesetre ez olyan ritkán előforduló ténykérdés, melyre tekintettel egyedi elbírálás kérhető és a rendelet 3/E. § (3) bek. b.) pontja szerinti akadály-mentesítés mindkét műszaki megoldására tervet kell kidolgozni.
Ezért a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetsége által készített és rendszeresített igénylési formanyomtatványt sem a rendelettel ellentétesnek, sem diszkriminatív jellegű tartalmúnak nem lehet minősíteni. A kivételes és egyedi eltérések csak külön kérelem benyújtásával és elbírálásával oldhatók meg.
Ezért a rendelet értelmezése és az alkalmazásban állásfoglalás megalkotása nem látszik szükségesnek."
	Mozgáskorlátozottak Tiszazugi Egyesületének elnöke 2000. november 16-án ismét a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetségéhez fordult, mert a panaszos kérelme a Legfőbb Ügyészségi álláspont szerint idézem, "A kivételes és egyedi eltérések csak külön kérelem benyújtásával és elbírálásával oldhatók meg."
"A kérelmező lakás-átalakítási támogatást nyújtott be, az igénylés során a kérelem kötelező mellékletében nyilatkozott, hogy házastársa a fenti ingatlanra 1997 évben a MEOSZ 151129/97 számú kiutaló határozata alapján gázellátás támogatására részesült: 150.000 Ft támogatásban. Azonban a kérelmező, aki súlyos, mindkét alsó végtagi paresisben szenved (bénulás) 2 db könyökmankó és 2 db térd-ortézist használ, LÁT támogatásban még nem részesült. Házastársa gyermekparalízises: mindkét alsóvégtagra, aki kizárólag csak tolókocsival tud közlekedni lakáson belül és azon kívül (elektromos kocsival is rendelkezik).
A kérelem benyújtását megelőzően a Prima-Protetika Kft. (Gyógyászati segédeszközöket gyártó és forgalmazó) 1706/2000 számú árajánlatával igazolja, hogy a DENTLER kádbeemelő lift rendelkezésükre áll és 178.125 Ft összeggel biztosítani tudja a segédeszközt.
A Városi Egészségügyi Központ Rheumatológiai szakrendelése hivatalosan kéri a MEOSZ LÁT Szakmai Csoportját, hogy méltányosságból, kivételes eljárásban és elbírálásban szíveskedjen a kérelmezőt állami támogatásban részesíteni.
Az OOSZI 335454/2000. (§2.22.) számú szakvéleménye alapján igazolja a kérelmező mozgásszervi károsodását. A kérelemhez mellékelt tervdokumentáció és az abban leírt műszaki leírás alapján a lakóépületben meglévő fürdőszoba használható, ugyanakkor a berendezési tárgyainak biztonságos napi használatát nem bírja a mozgássérült, ezért tervezett megoldásként DENTLER-típusú kádbeemelő lift beépítését javasolja.
Egyesületünk véleménye: A kérelmező házastársa korábban állami támogatásban részesült, amelyet gázellátásra használt fel. A kapott támogatási összeg és az önerős hozzájárulás bekerülési költségével 280.000 Ft értékben a beruházás megtörtént. Azonban a kérelmező, aki 5 éve vált súlyos mozgáskorlátozottá, rendszeresen részesült közlekedési támogatásban, ugyanakkor nem igényelt állami támogatást: mert házastársa azt már korábban igényelte, viszont a jelenlegi mozgásszervi státusza és állapota indokolja a támogatáshoz való jutást.
A házaspár 56.000 Ft rokkantsági nyugdíjból él havonta. Állapotuknál fogva baromfi tartásával és kertműveléssel nem tudnak foglalkozni. A házastárs II. fokú 100 %-os rokkantsági nyugdíjas, mozgásszervi károsodása 100 %-os, a kérelmező rokkantsági mértéke, amely mozgásszervi eredetű az OOSZI OB-a szakvéleménye alapján 67 %-os. Mindkét gyermeke sajnos munkanélküli, segíteni nem tudják őket. Mindketten rendszeres gyógykezelés alatt állnak, így havonta mentő szállítja őket a szakrendelésre. Havi gyógyszerfogyasztásuk eléri a 6-7000 Ft-ot havonta. Élelmezésre keveset költenek, ruházatra egyáltalán nem. Egyetlen szórakozási lehetőségük a TV és rádió. Egyesületünk havonta látogatja őket, időközönként nagyobb bevásárlást végez részükre.
A kérelem indoklásában előadja, hogy sem a kérelmező, sem házastársa önállóan nem tud tisztálkodni. Egymást segítve a fürdőkádba beállva zuhanyoznak. A fürdőszoba átépítését a belterületi nagyság miatt nem lehet átalakítani, ezért a Príma-Protetika Kft. a helyszínen történt vizsgálat alapján javasolta a kérelem mellékleteként becsatolt fürdőkád beemelő lift beépítését.
Javasoljuk, hogy a kérelem elbírálásánál vegyék figyelembe, hogy a kérelmező és házastársa súlyosan mozgáskorlátozott és részére kivételes elbírálás alapján szíveskedjenek 150.000 Ft összegű állami támogatásban részesíteni."
	Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetsége a kérelmezőt 2001. jan. 22-én kelt válaszában a következőkről értesítette:
"Szövetségünkhöz írt levelére hivatkozással szíves tudomására hozzuk, hogy a mozgássérült embereknek nyújtható állami támogatás feltételeit kormányrendelet tartalmazza.
A rendelet értelmében [109/1990. (XII.20.) Korm. rend. 4. § (2) bek.] meglévő lakás akadály-mentesítésére 150.000 Ft támogatás adható.
Miután házastársa fenti című ingatlanra 150.000 Ft támogatást kapott, ezért további támogatás megítélésére nincs lehetőség."
	A kérelmező panaszos 2001. január 30-án "fellebbezés" címén fordult ismét a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetségéhez:
"A levél tartalmi részével és az elutasítással nem értek egyet, azt megfellebbezem az alábbiak szerint:
A részemre megküldött Szövetségi levél hivatkozik a "109/1990. (XII.20.) Korm. rendelet 4. § (2) bek.-re, amely a meglévő lakás akadály-mentesítésére 150.000 Ft támogatás adható".
Vélelmezésem szerint a rendelet szövege kizárólag meglévő lakáshoz köti a támogatást, amelyet egy vagy több egészséges, illetve mozgáskorlátozott személy is tulajdonjogilag birtokolhat. 
Tehát vélelmezésem szerint ellentétes a Szövetség eljárása a Korm. rendeletben foglaltakkal Egy személyre tekintettel állami támogatás csak egy alkalommal vehető igénybe. Az is igaz, hogy csak az részesülhet LÁT támogatásban, aki rendelkezik saját- vagy résztulajdonként ingatlannal, vagy nem ő a tulajdonos, hanem hozzátartozói minőségben életvitelszerűen a családjával él egy ingatlanban.
Vélelmezésem szerint a rendelet személyhez köti a támogatást, valamint tulajdonjogi szempontból meglévő ingatlanhoz. Általában az akadály-mentesítés a lakásban lakó és azt használó minden mozgáskorlátozott számára akadály-mentesítést jelent, azonban kivételes lehet olyan eset, amikor eltérő mozgáskorlátozottság miatt más-más műszaki átalakításra szorul a lakás és az akadály-mentesítés. Ez esetben a Korm. r. 3/E. § (3) bek. b.) pontja szerinti akadály-mentesítés mindkét műszaki megoldására tervet kell kidolgozni. 
Kérem a LÁT Szakmai Bizottságát, hogy kivételes méltányosságból a már megküldött kérelmem indoklási részében előadott indokaim alapján szíveskedjék állami támogatásban részesíteni."
	A Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetsége továbbra sem javasolta a támogatás megítélését, mivel a kérelmező házastársa részesült 150.000 Ft állami támogatásban.
	Legfőbb Ügyészség Magánjogi és Közigazgatási Főosztály Polgári Jogi Osztálya (2001. április 18-án) az alábbi álláspontjáról tájékoztatta a panaszost:
" Mivel a rendelkezésre álló iratokból nem állapítható meg, hogy az Ön házastársa 1997-ben a 150.000 Ft-os állami támogatást valójában milyen jogcímen kapta, arra is tekintettel, hogy az akkor hatályos, lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII.26.) MT r. fűtéskorszerűsítési állami támogatási formát nem szabályozott, ezért a kérelem ismételt elbírálása és a korábbi döntés felülvizsgálata érdekében kérelmét a Mozgáskorlátozottak Egyesületének Országos Szövetségének küldtem meg.
A "fűtéskorszerűsítési", illetve az "akadály-mentesítési" célú állami támogatások egymást nem zárják ki, ezért szükséges annak részletes tisztázása, hogy milyen címen kapták a korábbi támogatást és annak folyósításában a MEOSZ-nek milyen közreműködő szerepe volt.
Amennyiben a korábbi 150.000 Ft támogatást valójában akadály-mentesítési műszaki megoldás kivitelezéséhez kapta a felesége, úgy valóban egy lakásra még egyszer akadály-mentesítési támogatás nem folyósítható, akkor sem, ha ez az Ön részére kért támogatás valójában egy sajátos akadály-mentesítési, mégpedig kádba történő beemelési műszaki megoldást irányoz elő.
A MEOSZ újabb döntéséről Önt és a Legfőbb Ügyészséget is írásban tájékoztatni fogja."
	Legfőbb Ügyészség Magánjogi és Közigazgatási Főosztály Polgári Jogi Osztálya 2001. augusztus 22-én a panaszos ismételt kérelmére már az alábbiakról értesíttette:
" Korábbi levelemben egyértelműen tájékoztattam Önt arról, hogy az Ön felesége 1997 novemberében a 150.000 Ft fűtéskorszerűsítési (gáz-bevezetési) támogatást kifejezetten akadály-mentesítési támogatás címén kapta. Mivel mind a korábbi, mind a jelenleg hatályos 12/2001. (I. 31.) Korm. r. 9. § (2) bek. a/2. pontja szerint egy lakáson végzett akadály-mentesítéshez legfeljebb 150.000 Ft akadály-mentesítési támogatás nyújtható, ezért nincs jogi lehetőség arra, hogy Ön az újabb támogatási összeget megkapja.
A fürdőkád beemelő készülék beszerzéséhez Ön ezen a címen nem kaphat állami pénzbeni támogatást. A hivatkozott rendelet nem egy személyre, hanem egy lakásra vonatkozóan mondja ki a korlátozást."
A vizsgálat megállapításai:
	A korábbi 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet, valamint a többször módosított 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet akadály-mentesítési támogatásról szóló rendelkezései tartalmilag megegyeznek. Az elbíráláskor hatályban volt, és az az óta hatályos jogszabály szerint  az akadály-mentesítésre adható összeg egy személyre tekintettel csak egyszer vehető igénybe, amelynek mértékét mindkét  jogszabály az ingatlan típusától függően szabályozza. Az állami támogatás a Mozgáskorlátozottak Egyesületeinek Országos Szövetségének javaslata alapján folyósítja az erre felhatalmazott pénzintézet.
	A jelenleg hatályos 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet 9. §-a szabályozza az akadály-mentesítési támogatást, amelynek (1) bekezdése a támogatni kívánt célt nevesíti. A (2) bekezdés a támogatás mértékét szabályozza, mégpedig oly módon, hogy az a) pont 1. számú esetben akadálymentes új lakás építéséhez, vásárlásához, ha az építtető, illetve a vásárló maga a mozgássérült legfeljebb kétszázötvenezer forint nyújtható. A 2. számú esetben pedig a meglévő lakáson végzett akadály-mentesítéshez ugyancsak, ha az építtető, illetve a vásárló maga a mozgássérült legfeljebb százötvenezer forint adható. 
	Ugyanezen bekezdés b) pontjában a rendelet külön nevesíti azt az esetet is, ha az építtető vagy vásárló nem maga a mozgáskorlátozott, hanem az építtető vagy vásárló az általa eltartott mozgáskorlátozott hozzátartozója számára kívánja elvégeztetni az akadály-mentesítését, akkor az új és meglévő lakásra tekintet nélkül, egyaránt legfeljebb százezer forintot vehet igénybe. Mindhárom esetben a rendelet (2) bekezdése - az ott meghatározottak szerint eltérően - a támogatás mértékét maximálja.
	A (4) bekezdés második fordulata állítja fel azt a személyhez kötött jogszabályi korlátot, hogy "Egy személyre tekintettel állami támogatás csak egy alkalommal vehető igénybe." Ez pedig annyit jelent, hogy a (2) bekezdésben meghatározott mértéket egy személyhez, mégpedig a mozgáskorlátozott személyhez köti és nem a lakáshoz, vagyis egy mozgáskorlátozott személyre tekintettel, csak egyszer vehető fel a (2) bekezdésben meghatározott lakásnak megfelelő mértékű támogatás. 
	A jogszabályból nem olvasható ki az a jogalkotói szándék, amivel a panaszos kérelmét elutasították, nevezetesen az, hogy a juttatás "nem egy személyre, hanem egy lakásra vonatkozóan mondja ki a korlátozást".
	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése deklarálja, hogy a Magyar Köztársaság demokratikus jogállam. A jogállamiságnak pedig egyik nélkülözhetetlen alkotóeleme a jogbiztonság. 
	A jogbiztonság követelményével, összetevőivel az Alkotmánybíróság több határozata foglalkozott. "A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is." [24/2002. (VI. 21.) AB határozat, 9/1992. (I. 30.) AB határozat]
"Az Alkotmánybíróság számos határozatában, sokféle szempontból foglalkozott a jogorvoslati jog alkotmányos tartalmával. [...] A jogorvoslathoz való jog lényegi tartalma az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez, vagy ugyanazon szervezeten belüli magasabb fórumhoz fordulás lehetősége. A jogorvoslathoz való alapjog biztosítását jelenti, ha az eljárásban a törvény garantálja az érintett számára, hogy ügyét az alapügyben eljáró szervtől különböző szerv bírálja el. Minden jogorvoslat lényegi eleme a "jogorvoslás" lehetősége, vagyis a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát "[19/1999. (VI. 25.)  AB határozat].
	A beadványban előadottak alátámasztják azt a helyzetet, hogy a különböző szintű jogalkalmazók egymásnak ellentmondóan értelmezik az alkalmazandó jogszabályt, és mivel az ügy elbírálásara csak egyetlen társadalmi szervezet (MEOSZ) jogosult, a sérelmet szenvedett panaszosnak a jogszabály jogorvoslati lehetőséget sem nyújt. A rendelkezésre álló iratokból kitűnik, hogy az ügyben a mozgáskorlátozottak helyi, valamint országos egyesülete, a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Főügyészség, valamint a Legfőbb Ügyészség eltérő állásponton van.
	A fent kifejtettek alapján megállapítottam, hogy a panaszost Alkotmányban biztosított jogbiztonsághoz való jogával, valamint a jogorvoslathoz való jogával összefüggésben sérelem érte.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-ában kapott jogkörömben a feltárt alkotmányos visszásság orvoslása érdekében a Miniszter Elnöknek ajánlást teszek:
	Kérem Miniszterelnök Urat, hogy tekintse át a panaszolt 12/2001. (I. 21.) Korm. rendelet mozgáskorlátozottak lakásának akadály-mentesítését célzó rendelkezés norma szövegét, és a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény 54. §-a alapján a jogalkotó szándékát tükröző jogi iránymutatásban adjon ki elvi állásfoglalást annak érdekében, hogy a jelentésben feltárt eltérő jogértelmezésből és joggyakorlatból adódóan senki ne kerüljön hátrányos helyzetbe.
Budapest, 2002. augusztus 26.
Lenkovics Barnabás