OBH 4779/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	Jász-Nagykun-Szolnok megye 5. választókerület országgyűlési képviselője beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, Nagyrév községben az árvízkárok elhárításával összefüggésben keletkezett károk elhárítása és végleges megoldása érdekében.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	Nagyrév községben az utóbbi két évben súlyos károkat okozott a Tisza áradása. Először a magas vízszint következtében különböző nagyságú belvízkárok keletkeztek, majd a következő  évben ezen túlmenően házakat is romba döntött a magas parton átcsapó víz. A nagy erőkkel folyó védekezés során a felvonuló munkagépek, erősen megterhelt szállítójárművek tönkretették az utakat, és a rezgés révén károsították a lakóházakat. Később - a megelőzés érdekében - a település egy részén gát épült, melynek elkészítése során ugyancsak károkat okoztak a földet szállító járművek. A meghatározott időpontig bejelentett, közvetlenül és súlyosan károsult házak helyreállításához az állam hozzájárult, az utakat időközben kijavították. A probléma az, hogy a többnyire idős, hátrányos helyzetű lakosság fele-harmada ma olyan házakban lakik, amelyek időközben különböző mértékben károsodtak (pl. megsüllyedtek, falaik megrepedtek, a nyílászárók tönkrementek, a mennyezet leszakadt, a tető megrogyott).
	Az országgyűlési képviselőt többen megkeresték problémájukkal, de megoldás még nem született. Az ingatlanokban bekövetkezett károk összefüggésben vannak az árvíz-, belvíz eseményekkel, a szállítójárművek okozta rezgéssel, ezért felvetődik az eddig késedelmet szenvedett, de mielőbbi kártérítés igénye. A képviselő álláspontja szerint nem célravezető, hogy a sokakat érintő ügyben, az igényüket nehezen érvényesítő ingatlantulajdonosoknak egyenként kelljen harcba szállni igazuk bizonyítására, esetleg szakértőt, ügyvédet fizetni, mert erre nem képesek. Álláspontja szerint az okozott kár eredete egyértelmű, ezért a felmérés és a kártérítés lehet a megoldás.
Eljárásom során megkerestem az érintett önkormányzatot, a területi és az országos vízügyi igazgatóságot, a megyei és az országos katasztrófavédelmi igazgatóságot, valamint a közlekedési és vízügyi minisztériumot.
	1. Nagyrév Község Önkormányzatától tájékoztatást kértem, hogy a önkormányzat milyen intézkedéseket tett a településen utólagosan jelentkező, de egyértelműen a védekezéssel kapcsolatban keletkezett károk helyreállítása érdekében. (A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény 17. § (7) bekezdés f) pontja értelmében a polgármester (főpolgármester) az árvíz- és belvízvédekezéssel kapcsolatos államigazgatási feladat- és hatáskörében megteszi az árvíz és belvíz által okozott, valamint a védekezéssel kapcsolatban keletkezett károkkal összefüggésben keletkezett helyreállításhoz szükséges intézkedéseket.)
Választ kértem arra, hogy az önkormányzat mely időpontban és milyen tartalmú bejelentést tett a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóságon, illetve más szerveknél vagy hatóságnál, illetve arra, hogy a vízgazdálkodási törvény értelmében a későbbiekben milyen lépéseket kíván tenni.
	2. és 3. Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság és az  Országos Vízügyi Főigazgatóság igazgatójától tájékoztatást kértem, hogy milyen információval rendelkeznek a településen utólag jelentkező, de egyértelműen a védekezéssel kapcsolatban keletkezett károkkal összefüggésben jelentkező helyreállítást igénylő munkálatokról. Választ kértem arra is, hogy milyen tartalommal és mit kell tennie az önkormányzatnak a kárenyhítés érdekében.
	4. Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatójától arról érdeklődtem, hogy  a károk helyreállítása érdekében a megyei igazgatóságra milyen feladatok hárulnak. Amennyiben az önkormányzat a károkat felmérte és eljutatta Önökhöz, ezt követően milyen intézkedések születtek. 
	5. BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság főigazgatójától azt kérdeztem, hogy a károk helyreállítására milyen intézkedések megtételére lát lehetőséget.
	6. Közlekedési és Vízügyi Minisztériumtól arról kértem tájékoztatást, hogy a településen utólag jelentkező, de egyértelműen a védekezéssel kapcsolatban keletkezett károkkal összefüggésben jelentkező helyreállítási munkálatok érdekében milyen lehetőség van a probléma megoldására. A település polgármesterének vagy más szervezetnek, hatóságnak milyen intézkedéseket kell tenni és a felmért igényeket mely vízügyi szervezetnél vagy más hatóságnál kell bejelenteni, illetve milyen további lépéseket kell tenni a feladat megoldására.

ad.1. 
Az önkormányzat jegyzője válaszában közölte, hogy Nagyrév községben a 2000. és 2001. évi árvízvédekezés kapcsán keletkezett másodlagos károkat az önkormányzat sem a múlt évben, sem az idei évben enyhíteni nem tudta, figyelembe véve azt a tényt, hogy a földszállítás a település szinte minden utcáját érintette. A károsultak a kárigényüket a pótkárfelmérés után nyújtották be. Mindössze öt károsult jelezte időben az igényét. A vonatkozó kormányhatározat és a kiadott útmutató alapján a másodlagos károkra az önkormányzat nem állapított meg kárenyhítést.
2001. évben az ismételt földszállítás kapcsán a károsultak jelezték az önkormányzatnak az igényüket, majd a vízügyi igazgatóság által kirendelt ingatlanszakértő hozzáfogott a károk felméréséhez. A kárfelmérést 2001. április 1-jén - az önkormányzat által ismeretlen okból - leállították. A rezgéskár bebizonyítása így megfelelő szakember hiányában igen nehéz feladat, mivel az érintett lakóépületek nagy része alap nélküli, vályog épület.
Az önkormányzat 2000. augusztus 3-án megtartott képviselő-testületi ülésén megtárgyalta a másodlagos károsodások okozta problémákat. Az ülés jegyzőkönyvében szerepel, hogy a községben mintegy 300 ingatlant érinthet a kár, de mindössze 5 bejelentés érkezett. A központi támogatásban szerepel 6 millió forint, amely a melléképületekben bekövetkezett  károk helyreállítására fordítható. Ezen felül még 2 millió forint sorsáról döntöttek, és felvetődött, hogy ezt a másodlagos károkra fordítsák-e. A fenti ülésen az önkormányzat 93/2000. (VIII.3.) számú határozatában úgy döntött, hogy a képviselő-testület a másodlagos kárt szenvedettek (akik a teherszállító járművek által okozott rezgés miatt károsodtak) a támogatásból nem részesülhetnek. Ezt követően 2000. október 10-én  kelt levélben a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Védelmi Bizottság elnöke arról értesítette az önkormányzat polgármesterét, hogy a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság döntése szerint a más megyékből elvonható források átirányításával a megyei pénzügyi keretösszeg a személyi tulajdonú lakóépületek helyreállítására 20 millió forinttal bővült, cél megjelölése nélkül. A döntéskor figyelembe vették az érintett települések önkormányzatai által 2000. augusztus 15-ig felmért pótlólagos kárigényét, a megyei katasztrófavédelmi igazgatóság szakmai javaslatát, a rászorultságot és a benyújtott pótigény mértékét.
2001. március 20-án kelt megkeresésében a vízügyi igazgatóság jelezte az önkormányzatnak, hogy a megkezdték a magasparti védvonalak területbiztosítását, illetve a védekezés feltételeinek javítását. A munkálatokhoz igénybe vett területek felértékelését elvégezték, a költségeket viselik. Felhívta az önkormányzat figyelmét, hogy a terület biztosításával várhatóan felmerülő költségeket jelezzék a megyei katasztrófavédelmi igazgatóságnak, és igényeljék azok megtérítését. Amennyiben a terület biztosításával kapcsolatban olyan kérdés merülne fel, amely további egyeztetést igényel, azokat az önkormányzat kezdeményezze. Végezetül kérte annak az igénynek a megküldését, melyet az önkormányzat a katasztrófavédelemhez már benyújtott.
Ez az igénybejelentés az önkormányzat által megküldött dokumentumok szerint 2001. március 12-én történt, közel 40 millió forint megjelöléssel. Ebből a személyi tulajdonban lévő lakóházak, melléképületek, kerítések, valamint a lakóházak másodlagos kárait (szállítójárművek okozta rezgés miatt) mintegy 20 millió forintban határozták meg. Az önkormányzat a megküldött iratokhoz még csatolt 56 db értesítést, melyben az egyes állampolgároknak küldött értesítésben az alábbiakat közölte:
Nagyrév Község Önkormányzat Polgármesteri Hivatalához bejelentett, 2001. évben az árvízvédelmi töltéshez kitermelt föld szállítása miatti rezgéskárát önkormányzatunk továbbította a KÖTIVIZIG felé.
A KÖTIVIZIG által megbízott szakember 2001. március hónapban megkezdte a károk felmérését, de ezt követően a rezgéskárok felmérését 2001. április 1-jén leállította.
A KÖTIVIZIG azt a tájékoztatást adta, hogy a károsultak az igényük érvényesítése érdekében a bírósághoz fordulhatnak.

ad.2. és ad.3.
Az Országos Vízügyi Főigazgatóság válaszában felsorolta azokat a támogatásokat, melyekről az önkormányzat is tájékoztatott. Részletesen ismertette a védekezéssel kapcsolatos feladatokat is.
Az országgyűlési képviselő által jelezett panaszokra vonatkozóan a főigazgató azt a választ adta, hogy a település lakóházainak többsége 80-100 éve épült, alap nélküli vagy nem megfelelő alapozással készült vályogház, amelyek az utóbbi évtizedekben megrepedeztek, melysüllyedtek. A község földrajzi fekvéséből adódóan a talajvíz szintje, illetve az ingadozás mértéke a mindenkori hidrometeorológiai viszonyoknak és a Tisza vízállásának függvénye, amelyhez még egy geológiai adottság is társul, nevezetesen az, hogy a település alföldi agyagtalajra épült. Ezt az altalajt nagymértékű térfogatváltozás jellemzi, vagyis víz hatására duzzad, kiszáradáskor pedig zsugorodik.
A kilencvenes évek elejét inkább aszályos, második felét inkább vízbő évek jellemezték, de például 2000-ben a tavaszi árvizeket jelentős aszály követte, így a talaj térfogatváltozása az utóbbi időszakban még intenzívebbé vált. Ez idézhette elő az egyébként is romló állapotú épületek további repedezését, esetenként a melléképületek  tönkremenetelét. Ezeket a károkat a tulajdonosoknak kell viselni, melyhez a Kormány 2000-ben részleges támogatást biztosított. A főigazgató végezetül közölte, hogy az épületekben keletkezett károk okait tehát a település építészeti és geológiai sajátosságaiban kell és érdemes keresni. Az 1999-2000. évi ár- és belvizekkel összefüggésben a lakóházakban keletkezett károk rendezésének kérdését a Kormány nem a vízügyi szervek hatáskörébe utalta.

ad.4.
Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatója válaszában közölte, hogy Nagyrév településen 1999. november 22. és 2000. május 19. közötti belvíz és árvíz következtében jelentkező károk több mint 35 millió forintot tettek ki. Az önkormányzat kárenyhítésre a kár összegének a felét kapta meg. 
2000. augusztus 15-ig a keletkezett károk ismételt felmérését tette lehetővé a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság, melynek során Nagyrév a személyi  tulajdonú lakóépületek helyreállítására több mint 7 millió forint pótigényt nyújtott be. A benyújtott pótigényt haladéktalanul továbbították a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság elnökének, azonban a Kormány nem biztosított további forrást ezek kielégítéséhez. A megyén belüli átcsoportosítás lehetőségével élve - az igazgatóság javaslatára - a megyei közgyűlés elnöke 200 ezer forint támogatást juttatott az önkormányzatnak, a személyi tulajdonú lakóépületek helyreállítására.
2001. évben a Tisza folyó tavaszi árhullámának levonulása időszakában Nagyrév település környékén is folytak védekezési munkálatok, melyek során nagy mennyiségű védekezési anyagot szállítottak több utcában. Az önkormányzat álláspontja szerint a teherjárművek által keltett rezgések okozhatták a károkat a lakóépületekben. A Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság az önkormányzat bevonásával megkezdte a lakóépületekben keletkezett károk felmérését, amely valamely okból félbeszakadt. A Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság ezt követően tájékoztatta a károsultakat, hogy kárigényüket milyen feltételekkel érvényesíthetik. A feltételek teljesítése nagy anyagi megterhelést jelentett volna a károsultaknak, ezért a legtöbben erről lemondtak. A megyei katasztrófavédelmi igazgatóság a Tisza folyó 2001. évi tavaszi árhullámának levonulásával összefüggő védekezési, kisajátítási és helyreállítási költségek felmérésére, ellenőrzésére nem kapott felhatalmazást, ezért ebben nem vett részt.
Tekintettel a kialakult helyzetre, támogatják a károsultak központi támogatásának megvalósulását.

ad. 5. 
Az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság válaszában arról tájékoztatott, hogy a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény 48. § (2) bekezdés szerint a Kormány döntése alapján a katasztrófa sújtotta területen a károk enyhítését a központi költségvetésből kell fedezni. Szigorúan értelmezve ilyen kormányzati döntés nem született, hiszen a terület nem volt katasztrófa sújtotta területté nyilvánítva. A fentieknek megfelelő tartalmú kormányzati döntések azonban voltak és vannak jelenleg is. Az 1042/1999. (IV.29.); 1091/1999. (VIII.13.); 1092/1999. (VIII.13.); 1058/2000. (VII.11.); 1033/2001. (IV.12.) Kormányhatározatokkal a Kormány helyreállítási és újjáépítési feladatokról és finanszírozásról  döntött.
Mindezek a kormányzati intézkedések jogszabályi kötelezettségen túl keletkeztek.
Nagyrév település 1999 tavaszán a személyi tulajdonban lévő épületek helyreállítására vonatkozóan nem jelzett kárt. Kárigényt 2000-ben jelentett be, melynek alapján mind az önkormányzati, mind a személyi tulajdonba tartozó lakóépületek helyreállítására kapott támogatást.
A BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság kidolgozta a Magyar Köztársaság nemzeti katasztrófavédelmi stratégiájának tervezetét. A stratégia ajánlásokat, javaslatokat fogalmaz meg - többek között - a bekövetkezett súlyos veszélyek, természeti csapások, katasztrófák következményeinek felszámolásához szükséges finanszírozási rendszerre. Reményeik szerint a tervezet a közeljövőben a Kormány, illetve az Országgyűlés elé kerül. Elfogadása estén  - lépésenként - viszonylag egyszerűbb és egyértelműbb támogatási rendszer lesz kialakítható.

ad. 6.
Közlekedési és Vízügyi Minisztérium válaszában közölte, hogy a megkeresésre a választ közösen egyeztetett álláspont alapján az Országos Vízügyi Főigazgatóság adja meg.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1995. évi LVII. törvény a vízgazdálkodásról
17. § (7) bekezdés f) pontja értelmében a polgármester (főpolgármester) az árvíz- és belvízvédekezéssel kapcsolatos államigazgatási feladat- és hatáskörében megteszi az árvíz és belvíz által okozott, valamint a védekezéssel kapcsolatban keletkezett károkkal összefüggésben keletkezett helyreállításhoz szükséges intézkedéseket.)

•	1999. évi LXXIV. törvény a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről
Az Országgyűlés az Alkotmányból, a nemzetközi egyezményekből eredő feladatok teljesítése érdekében, valamint az életet és a vagyonbiztonságot, a természetes és épített környezetet veszélyeztető természeti és civilizációs katasztrófák megelőzése és károsító hatásai elleni védekezés egységes irányítási rendszerének kialakítása és működtetése, továbbá a veszélyhelyzetben, illetve a katasztrófa sújtotta területeken alkalmazható szabályok bevezetése céljából a következő törvényt alkotja:
Általános szabályok
1. § (1) A katasztrófák megelőzése és az ellenük való védekezés (a továbbiakban: katasztrófavédelem) nemzeti ügy. A védekezés egységes irányítása állami feladat.
(2) Minden állampolgárnak, illetve személynek joga van arra, hogy megismerje a környezetében lévő katasztrófaveszélyt, elsajátítsa az irányadó védekezési szabályokat, továbbá joga és kötelessége, hogy közreműködjön a katasztrófavédelemben.
2. § (1) A védekezést és a következmények felszámolását az erre a célra létrehozott szervek és a különböző védekezési rendszerek működésének összehangolásával, valamint a polgári védelemről szóló 1996. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Pvt.) alapján létrehozott polgári védelmi szervezetek, a hivatásos katasztrófavédelmi szervek, a hivatásos önkormányzati tűzoltóság, a gazdálkodó szervezetek, a Magyar Honvédség, a Határőrség, a rendvédelmi szervek és az állampolgárok, továbbá az Országos Meteorológiai Szolgálat, az Országos Mentőszolgálat, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, az önkéntesen részt vevő társadalmi szervezetek, valamint a civil és az erre a célra létrehozott köztestületek, továbbá a nem természeti katasztrófák esetén annak okozója és előidézője, az állami szervek és az önkormányzatok (a továbbiakban együtt: katasztrófavédelemben részt vevők) bevonásával, illetve közreműködésével kell biztosítani.
(2) A katasztrófavédelemben részt vevők feladataikat - ha jogszabály másként nem rendelkezik - e törvény alapján, illetőleg a polgári védelmi kötelezettség keretében látják el.
Értelmező rendelkezések
48. § (1) Az állami költségvetésből kell megtéríteni a végrehajtásba bevont szervek és szervezetek katasztrófa elleni védekezéssel összefüggő költségeit.
(2) A Kormány döntése szerint a katasztrófa sújtotta területen a károk enyhítését is a központi költségvetésből kell fedezni.

•	179/1999. (XII. 10.) Korm. rendelet a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény végrehajtásáról
A katasztrófasegély nyújtásának szabályai
16. § (1) A hazai és nemzetközi segítségnyújtásra fordítható előirányzat (vis maior alap) az éves központi költségvetésben külön kerül jóváhagyásra. Az előirányzat felhasználásáról a KKB javaslatát figyelembe véve a Kormány dönt. A végrehajtásba bevont szervek és szervezetek katasztrófa elleni védekezéssel összefüggő visszapótlási költségeiről, a visszapótlás eseteiről, illetve mértékéről a Kormány dönt.
(2) A katasztrófasegély felhasználására vonatkozó döntés-előkészítési feladatokat a KKB végzi és a Kormány dönt annak mértékéről.
(3) A Kormány által jóváhagyott keretből kell biztosítani a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosításához nyújtandó katasztrófasegélyt.
(4) A keretek elosztására - a katasztrófa sújtotta területek védelmi bizottságainak, valamint a védekezésben részt vevő szervek vezetőinek véleménye alapján - a KKB tesz javaslatot a Kormánynak. A döntésnél az azonos helyzetben lévők esetén előnyben kell részesíteni azon településeket, amelyek a felkészülés, a megelőzés érdekében megtették a lehetőségeknek megfelelő, szükséges intézkedéseket.
(5) A védekezés során felmerülő költségek jogszerű felhasználásáért helyi szinten a polgármesterek, megyei szinten a védelmi bizottságok elnökei a felelősek.
A katasztrófavédelemmel kapcsolatos anyagi-pénzügyi ellátás
17. § (1) A katasztrófavédelem központi védekezési költségeit - az önvédelmi jellegű katasztrófavédelmi szervezetek fenntartási és működési költségei kivételével - az állam viseli, azokat a központi költségvetésben a Belügyminisztérium, illetőleg a minisztériumok és az országos hatáskörű szervek fejezeteiben Katasztrófavédelem cím alatt kell előirányozni.

•	232/1996. (XII. 26.) Korm. rendelet a vizek kártételei elleni védekezés szabályairól
1. § E rendelet alkalmazásában:
3. a védekezés államigazgatási feladatai: a védekezéssel összefüggő rendvédelmi, szociális és egészségügyi hatósági, továbbá a műszaki feladatok ellátásához szükséges munkaerő, eszköz, anyag, felszerelés rendelkezésre állása, valamint a vizek kártételei által fenyegetett területeken az élet- és vagyonbiztonság érdekében végzendő megelőző és operatív feladatok;

•	234/1996. (XII. 26.) Korm. rendelet az Országos Vízügyi Főigazgatóság, valamint a vízügyi igazgatóságok feladat- és hatásköréről
Az Országos Vízügyi Főigazgatóság
2. § Az Országos Vízügyi Főigazgatóság (a továbbiakban: OVF):
Az OVF feladatai
(3) Az OVF a vízgazdálkodás országos jelentőségű szakfeladataival összefüggő és egyéb vízügyi igazgatási feladatok körében:
b) felügyeli a vízügyi igazgatóságok vízminőségi kárelhárítási tevékenységét, az árvíz-, belvízvédekezéssel, vízminőségi kárelhárítással kapcsolatos kiadások ellenőrzését, elszámoltatását;
A vízügyi igazgatóságok
4. § (1) A vízügyi igazgatóság (a továbbiakban: VIZIG) feladatait és hatáskörét e rendelet, valamint a vízgazdálkodási feladatokra, a költségvetési szervekre vonatkozó külön jogszabályok állapítják meg.
5. § (1) A VIZIG
fa) ellátja a vízkárelhárítással (árvíz- és belvízvédekezéssel), valamint a vízminőségi kárelhárítással összefüggő - külön jogszabályban meghatározott - feladatokat, így különösen:
1. az elsőrendű árvízvédelmi létesítmények fejlesztését és fenntartását, azokon a védekezést, az árvízmentesítést, ha az kettőnél több települést érint, a védelmi szakfelszerelés karbantartását és fejlesztését,
2. irányítja, illetőleg ellátja a vízkárelhárítás műszaki, igazgatási teendőit,
3. tervezi, szervezi és szakmailag irányítja a védekezés területi feladatainak ellátását,

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A vizsgált esetben megállapítottam, hogy Nagyrév Község Önkormányzata és a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság kezdeményezése ellenére elmaradt a másodlagos árvízkárok felbecsülése, és megfelelő fórum elé való terjesztése, annak érdekében, hogy arról érdemben dönteni lehessen. Az önkormányzat már 2001. március 12-én mintegy 14 millió forintban jelezte a magántulajdonban keletkezett másodlagos, ún. rezgéskárokat, de erre a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságtól semmilyen választ nem kaptak. A Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság 2001. április 1-jén a megkezdett másodlagos kárfelméréseket leállította, így az önkormányzat csak a fentiekben említett 14 millió forint bejelentéssel élt, de a várt intézkedés elmaradt.
A vizsgált esetben az Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság és a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság intézkedésének elmaradása alapozta meg az országgyűlési biztos vizsgálatát.
Az árvízkárral összefüggésben jelentkező másodlagos kárfelmérések elmaradása miatt az önkormányzat 56 károsultnak írásban azt a tájékoztatást adta, hogy a rezgéskárok felmérését a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság leállította, kérelmükben érdemben döntés nem született.
Az  Alkotmány 57. § (5) bekezdése szerint "mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti." A vizsgált esetben a leállított kárfelméréssel, illetve a kárenyhítés elmaradásával az érintett károsultaknak jogorvoslati lehetősége nem volt.
A katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvénnyel összefüggésben az eljárási kérdésekben is irányadó,  korábban kiadott, de ugyancsak vis maior esetekre vonatkozó 9/1998. (I.23.) Korm. rendelet alkalmazására pedig a vizsgált esetben nem volt mód, mivel a költségvetési támogatást az önkormányzatok nem kapták meg. Így arra sem volt lehetőség, hogy a panaszosok ügyét a települési önkormányzat önkormányzati hatósági eljárásban bírálja el, és ezzel a jogorvoslathoz való jogot biztosítsa.
	Az Alkotmánybíróság a 64/1993. (XII.22.) AB határozatában kimondta, hogy a..." tulajdonhoz való jog az Alkotmány 13. § (1) bekezdése értelmében alapvető jog. 
A tulajdon közjogi megterhelése az alapjogvédelem területén vagy a közhatalmi beavatkozás alkotmányellenességének kimondásához és így az alapul fekvő jogszabály megsemmisíté-séhez vezet, vagy a teherviselés alkotmányosságának elismeréséhez, és legfeljebb az állag-garancia értékgaranciával való helyettesítéséhez. Ez utóbbinak az Alkotmányban kifejezetten szabályozott szélső esete a 13. § (2) bekezdésében szabályozott kisajátítás, de az értékgarancia belépésének más esetei is lehetségesek...... Az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori (alkotmányos) közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni. Az alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig konkrét; függ a tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától, illetve a korlátozás módjától is. A másik oldalról nézve: ugyanezen szempontoktól függően az adott fajta közhatalmi beavatkozás alkotmányos lehetősége a tulajdonjogba más és más. .... Az alkotmányos védelem módját meghatározza a tulajdonnak az a - más alapjogoknál fel nem lelhető - sajátossága, hogy alkotmányosan védett szerepét tekintve általában helyettesíthető. Az alkotmányos védelem tárgya elsősorban a tulajdoni tárgy, azaz a tulajdon állaga. Maga az Alkotmány teszi azonban lehetővé közérdekből a kisajátítást, jelezve ezzel, hogy a tulajdon alkotmányos garanciájának határa a tulajdon értékének biztosítása. ..... A tulajdonhoz való alapvető jog védelmében a minőségi határvonal ma már nem a tulajdon "korlátozása" és polgári jogi értelemben vett "elvonása" között húzódik. Az alkotmányossági kérdés az lett, hogy milyen esetekben kell a tulajdonosnak a közhatalmi korlátozást minden ellenszolgáltatás nélkül eltűrnie, illetve mikor tarthat igényt kártalanításra tulajdonosi jogai korlátozásáért. 
	Az OBH 3857/2001. számú ügyben rámutattam, hogy a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvényben szabályozott állami feladatvállalás - mint keretszabály - mellett a kárt szenvedett állampolgárok ügyeiben nincs egyértelmű eligazító jogszabály, amely mindenkor teljes bizonyossággal és egyértelműen meghatározza, hogy a katasztrófasegély, illetve jelen esetben a vizek kártételeinek helyreállításával összefüggésben jelentkező másodlagos károk helyreállítására vonatkozó kárenyhítés milyen feltételekkel illeti meg az állampolgárokat. A megállapítással egybehangzóan az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság a vizsgálat során közölte, hogy a készülő Nemzeti Katasztrófavédelem Stratégiája ajánlásokat, javaslatokat fogalmaz meg a bekövetkezett súlyos veszélyek, természeti csapások, katasztrófák következményeinek felszámolásához szükséges finanszíro-zási rendszerre. Elfogadása esetén egyszerűbb és egyértelműbb támogatási rendszer lesz kialakítható.
	A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény 17. § (7) bekezdés f) pontja értelmében a polgármester (főpolgármester) az árvíz- és belvízvédekezéssel kapcsolatos államigazgatási feladat- és hatáskörében megteszi az árvíz és belvíz által okozott, valamint a védekezéssel kapcsolatban keletkezett károkkal összefüggésben keletkezett helyreállításhoz szükséges intézkedéseket. A kárfelmérés költsége a 300 károsodott ingatlant tekintve, ingatlanonként 30 ezer forinttal számolva, 9 millió forint. Ezzel szemben az önkormányzat éves költségvetése 100 millió forint, de évente 30 millió forráshiánnyal küzdenek, ezért a 9 millió forint szakértői díj megelőlegezésére nem képesek. A 800 fős település aktív korú lakosságának 50 %-a munkanélküli, akik az idős, kisnyugdíjas emberekhez hasonlóan nem tudják vállalni és megelőlegezni a költségeket. 
Az Országos Vízügyi Főigazgatóság a másodlagos károk jelentkezését az épületek korára, azok építési anyagára, a nem megfelelő alapozásra, a talajvíz szintjére, illetve annak ingadozására stb. vezette vissza. A rendelkezésre álló adatokból viszont az állapítható meg, hogy a nagy erőkkel folyó védekezési munkálatokkal összefüggésben jelentkeztek az ingatlanokban egyidőben és ilyen mértékben a szállítójárművek okozta rezgéskárok.
A vizsgálat megállapította, hogy  a község lakóházaiban 2000-ben és 2001-ben jelentkező másodlagos károk helyreállításának elmaradása tárgyában
•	a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság azzal, hogy az árvízvédekezés során felvonuló munkagépek, erősen megterhelt szállítójárművek okozta rezgéskárok felmérését leállította, 
•	a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság pedig azzal, hogy az önkormányzat által részben már jelzett másodlagos kárra vonatkozó igénybejelentésről nem döntött, 
az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz és jogorvoslathoz  való joggal összefüggésben visszásságot okoztak, és a lakóépületek helyreállítását megakadályozták.

Kezdeményezés
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem Nagyrév Község Önkormányzatát, hogy minden károsodott ingatlant érintően kezdeményezze a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság és Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság eljárását a leállított kárfelmérések folytatására és ismételt igénybejelentéssel kérje a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság döntését a károk megtérítésére.

Ajánlás
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját (a korábbi igénybejelentésre figyelemmel) és a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság igazgatóját (a korábban leállított kárfelmérésekre figyelemmel) az árvízkárokkal összegfüggő másodlagos károk helyreállítása érdekében szükséges intézkedések megtételére, és az önkormányzat megfelelő tájékoztatására a mielőbbi megvalósítása érdekében.
	Kérem a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság és a Közép-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság igazgatóját, valamint Nagyrév Község Önkormányzatának polgármesterét, hogy a kezdeményezéssel és az ajánlással kapcsolatos álláspontjukról, illetve intézkedésükről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2001. november 13.

Takács Albert