OBH 4510/2001
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka
Vizsgálat megindulása:
	Egy dunaharaszti illetőségű panaszos azért fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert sérelmezi azt, hogy a Dunaharaszti Csatornaépítő Társulat által épített szennyvízcsatorna-gerincvezeték megépítése nem teszi lehetővé azt, hogy ahhoz gravitációs módszerrel csatlakozzék, hanem csak a nyomott rendszer alkalmazható, melynek üzemeltetése viszont nagyobb költséggel jár.
	A panaszos azt is sérelmezte, hogy hiába fordult a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalhoz, az nem válaszolt leveleire.
	A panasz a tulajdonhoz fűződő jog ( Alk. 13. § (1)), valamint a panasz előterjesztéséhez való jog  (Alk. 64. §) sérelmének gyanúját vetette fel.
	Az ügy vizsgálata során felvilágosítást kértem a Közép-Duna-Völgyi Vízügyi Igazgatóságtól, a Dunaharaszti Csatornaépítő Társulattól és a Környezetvédelmi Minisztériumtól.

Megállapított tényállás:
	1997. október 21-én a panaszos szerződést kötött a Dunaharaszti Csatornaépítő Társulattal szennyvízcsatorna kiépítésére.  A megállapodás a következőképpen szól:
	"1. A beruházás magában foglalja a gerincvezeték kiépítését és az ingatlanra 0,5-1 m-en belüli beállást.  A tisztító ( ellenőrző) nyílást és az ingatlanon belüli házi szennyvízhálózat átalakítását, illetve kiépítését a tisztító nyílásig a társulati tagoknak kell elvégeznie, a 38/1995. kormányrendeletnek megfelelően.
	9. A szerződésben foglaltak a Társulat részéről akkor tekinthető teljesítettnek, ha az intézőbizottság értesíti a szerződő tagot, hogy a beruházás belterületen elkészült és a jogszabályok figyelembevételével ráköthet."
1999. április 26-án a közmű iroda tájékoztatta a panaszost, hogy a házi bekötőcsatorna elkészült és a törzshálózattal együtt üzemképes.
	2000. április 13-án a társulat helyszíni bemérést végzett a gerincvezetékhez való csatlakozás lehetőségének felmérése érdekében.
	Májusban a panaszos a társulat vezetőségéhez fordult.  Levelében előadta, hogy nem tudja azt elfogadni, hogy a hálózatra csak kényszer-áramoltatású rendszerrel tudjon csatlakozni, ő ragaszkodik a gravitációs megoldáshoz, mert az nem okoz számára többletköltséget.
Június 7-én a társulat vezetője tájékoztatta a panaszost, hogy a probléma megoldása nem tartozik a hatáskörükbe, de a közmű irodával felveszik a kapcsolatot.
Augusztus 14-én a panaszos ismét a társulat vezetőjéhez fordult, mert korábbi levelére nem kapott érdemi választ.
Szeptember 22-én a panaszos a polgármesterhez fordult segítségért, majd októberben a megyei közigazgatási hivatalhoz fordult levélben.  Ugyanezen a napon a társulat a közműirodával egyeztetve a következő ajánlatott tette a panaszosnak:
- a szomszéddal ( aki szintén érintett volt az ügyben) kapnak két kútgyűrűt, amelyből megépíthető a beemelő akna, megkapják a szükséges szivattyút is használatra, továbbá a szivattyú működtetéséhez szükséges áramfogyasztás kompenzációjaként a csatornahasználati díj 80%-át számláznák ki.  Ezt az ajánlatot a panaszos nem fogadta el.
Október 11-én a panaszos ismét a közigazgatási hivatalhoz fordult.
November 16-án a polgármesteri hivatal tájékoztatta a panaszost arról, hogy a csatornahálózatot üzemeltető cég felajánlott egy szivattyút és a csatorna-használati díjból 20% kedvezményt adna  az áramfogyasztás kompenzálására.
November 27-én az önkormányzat Gazdasági és Vállalkozásfejlesztési Bizottságának egyik képviselője részletesen válaszolt a panaszosnak az önkormányzathoz érkezett levélben felvetettekre.
2001. február 22-én a közigazgatási hivatal továbbította a panaszos beadványát a jegyzőnek azzal, hogy a 72/1996. ( V.22.) Korm. rendelet 25. § (1) bek. d) pontja alapján dönt.
2001. augusztus 23-án a közigazgatási hivatal egyik vezetője levélben érdeklődött az áttett panasz sorsa iránt.
Szeptember 4-ei levelében a jegyző közigazgatási hivatalt tájékoztatta arról, hogy a panaszos ingatlanának gravitációs módon való bekötése a domborzati adottságok miatt nem lehetséges.  A kivitelezés megkezdése előtt a fővállalkozó és a műszaki ellenőr egyeztetett a panaszossal, hogy ingatlanának bekötése csak nyomott rendszeren keresztül lehetséges és az ehhez szükséges aknához a kútgyűrűket biztosították.  A panaszos eredetileg elfogadta ezt a megoldást, meg is kezdte az akna kiépítését, majd később fordult csak az önkormányzathoz, valamint a közigazgatási hivatalhoz.  A jegyző válaszlevelében egyben tájékoztatást kért a közigazgatási hivatal által kezdeményezett eljárás eredményéről.
November 9-ei keltű levelében a közigazgatási hivatal vezetője tájékoztatta a panaszost arról, hogy hivatalának az ügyben nincsen hatásköre, annak ellenére, hogy egy korábbi, a jegyzőnek címzett levélben a közigazgatási hivatal által okozott elírás miatt (a jegyzőnek címzett levélben közigazgatási hivatal azt írta, hogy "dönt", döntsön helyett)  arra lehetett következtetni, hogy a közigazgatási hivatal az ügyben intézkedni fog és tájékoztatta a panaszost arról is, hogy a kényszeráramoltatású rendszer működtetése nem okoz majd számára többletköltséget.

Alkalmazott jogszabályok:
•	A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX tv.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

•	A közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről szóló 38/1995. ( IV.5.) Korm.rendelet
2. § E rendelet alkalmazásában:
2. csatlakozó víziközmű hálózat: több ingatlan ivóvíz bekötővezetékének végpontja és az egyes ingatlanok házi ivóvízhálózatai közötti vezetékhálózat, szerelvényekkel, illetőleg több ingatlan szennyvizét a házi szennyvízhálózattól a szennyvíz bekötővezetékbe vezető szennyvíz vezetékhálózat, amely az érintett ingatlanok közös tartozékát képezi;
5. házi szennyvízhálózat: az ingatlanon keletkező szennyvíz összegyűjtését szolgáló és azt a szennyvízbekötő vezeték vagy a csatlakozó szennyvízhálózat végpontjához továbbító - az ingatlanon lévő építmény (épület) tartozékát képező - szennyvízvezeték-hálózat, annak kiegészítő elemeivel (így például szennyvízmennyiség-mérő, szennyvízminőség-ellenőrző akna, szennyvíz-előkezelő mű) együtt;
21. nyomott és vákuumos szennyvízelvezetés: nem gravitációs körülmények között üzemeltetett kényszeráramoltatású szennyvízelvezető hálózat;
22. szennyvíz bekötővezeték: az ingatlanon keletkező szennyvizeknek, továbbá egyesített rendszerű szennyvízelvezetés esetén a csapadékvizeknek a szennyvíz törzshálózatba történő bevezetésére szolgáló vezeték, amelynek a végpontja, ha
b) kényszeráramoltatású:
ba) az ingatlan szennyvizeit gravitációs szennyvíz törzshálózatba juttató rendszer csillapító aknájának a szennyvíz törzshálózat felőli oldala,
•	A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I tv.
Tv. 6. § Ha a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot nem az elintézésre hivatott szervhez tették meg, azt nyolc napon belül oda át kell tenni. Az áttételről a bejelentőt, illetve javaslattevőt egyidejűleg értesíteni kell.
Tv. 9. § (1) A közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot az elintézésre hivatott szerv köteles az ügy megvizsgálása és a tényállás megállapítása alapján elintézni.
Tv. 10. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést.
Tv. 11. § (1) Az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről vagy annak mellőzéséről köteles a bejelentőt (javaslattevőt) írásban haladéktalanul értesíteni. Az állásfoglalás indokait is közölni kell.
Tv. 17. § (1) A panasz olyan kérelem, amely egyéni jogsérelem vagy érdeksérelem megszüntetésére irányul és elintézése nem tartozik más, jogilag szabályozott - így különösen bírósági, államigazgatási, munkaügyi (szövetkezeti) döntőbizottsági - eljárásra.
Tv. 19. § (1) A panaszt a lehető legrövidebb idő alatt, de legkésőbb a benyújtástól számított harminc napon belül el kell intézni.
(2) Az eljáró szerv vezetője az (1) bekezdés szerinti határidőt - indokolt esetben - egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről a panasztevőt értesíteni kell.

A vizsgálat megállapításai:
I)	Azon panasz vizsgálata miszerint a szennyvíz hálózat nem gravitációs, hanem kényszeráramoltatású rendszerű.
	A panaszos elsősorban azért fordult az országgyűlési biztoshoz, mert sérelmesnek találta, hogy az eredeti megállapodástól eltérően nem gravitációs, hanem kényszeráramoltatású rendszerű szennyvízvezeték rendszer lett kiépítve.  A panaszos beadványában nem tért ki arra, hogy a kényszeráramoltatású rendszer  kiépítése neki milyen sérelmet okoz, azonban a becsatolt egyéb szervekkel folytatott levelezésekből kiderült, hogy a rendszer üzemeltetésével járó plusz költségeket, és az esetlegesen rá háruló, a rendszer működtetéséből származó többlet odafigyelést sérelmezi.
Tekintettel arra, hogy a panaszos a beadványban nem jelölte meg azt az alkotmányos jogot, melynek sérelmét a fent említettek okozhatják, ezért annak kiválasztása az országgyűlési biztosra hárult.  A beadvány alapján, ezért a tulajdonhoz fűződő jog tükrében folytattam le vizsgálatot.
	A vizsgálat során megkerestem a Közép-Duna-Völgyi Vízügyi Igazgatóságot ( továbbiakban vízügyi igazgatóság) és a Környezetvédelmi Minisztériumot.  A vízügyi igazgatóság a következőkről tájékoztatott.  
Dunaharaszti domborzati viszonyai erősen változóak, ezért bonyolult a szennyvízcsatornázás.  A domborzati viszonyok miatt több köztéri átemelő szükséges, valamint egyes pontokon "nyomott csatornát" kell alkalmazni.  A Domb utcai csatorna-szakasz a vízjogi engedélyben foglaltaknak megfelelően épült meg.  A panaszos ingatlana 3,5-5 m mélységben helyezkedik el, a szennyvíz kitörési pont közel 5,5 m mélységben található úgy, hogy a kerítés és az épület között 1-2 m sáv áll rendelkezésre, a munkaárok kiemelésére.  Ez nem csak az épület állékonyságát veszélyeztetné, hanem balesetveszélyes is lenne. A megoldás a házi beemelő egység lehet.  Az egység a következőkből áll: akna, szintérzékelő kapcsoló, szivattyú és egy kisátmérőjű nyomóvezeték.  (A társulat egyébként az akna gyűrűt, a szivattyút biztosítaná a működtetéséhez szükséges áram költségét, pedig az üzemeltető biztosítaná oly módon, hogy  a szennyvízdíjból 20% kedvezményt adna, amely a kalkulációk szerint fedezné az áram költségét és az esetleges javítás költségeit is az üzemeltetőt terhelnék - eltekintve a szándékos rongálástól).  A berendezés a házi bekötés része.   A hivatalunknak küldött tájékoztató levelek alapján a kivitelezés megkezdése előtt a fővállalkozó és a műszaki ellenőr is egyeztetett a panaszossal, aki szóban elfogadta ezt a megoldást, sőt a beemelő aknát is megépítette.  A vízügyi igazgatóság tájékoztatása alapján ez a megoldás széles körben elterjedt kedvezőtlen domborzati viszonyok esetén.  Az igazgatóság sem szakmai, sem pedig gazdasági szempontból nem tartja a fent vázolt megoldást megalapozatlannak.  Hiányosságként azt jelölte azonban meg, hogy a tervező nem jelölte meg azokat az ingatlanokat tételesen, ahol gravitációs módon nem lehet a gerinccsatornára kötni.  Az igazgatóság egyébként tud több ilyen jellegű panaszról is a településen.  A többletterhet az jelentheti a tulajdonosoknak, hogy az automatikus üzemelés ellenére rendszeres ellenőrzést igényel a szivattyú.
	A környezetvédelmi miniszter levelében az áll, hogy az "érintettek érvelése, mely szerint: a csatorna mélyebb vonalvezetésével ingatlanukon is gravitációsan vezethetnék el szennyvizeiket, nem elfogadható, mert ilyen esetben a társulat valamennyi érdekeltjét egyrészt jelentős beruházási többletköltséggel terhelték volna, másrészt a csatorna fenékmélységének 5,5-6 m mélyre való elhelyezése műszaki szempontból sem kívánatos (csak rendkívüli esetekben fordulhat elő, mivel ilyenkor a csőanyagra lényegesen nagyobb statikai terhelés mellett a hibaelhárítás is felesleges többlet költséggel jár.)"
	A minisztérium tájékoztatása szerint is a csatornahálózatot üzemeltető kft. a kútgyűrű elemeken túl a szivattyút is használatba adná a panaszosoknak, továbbá a szennyvíz elvezetési díjból 20% kedvezményt adna.
A szennyvízhálózat megépítésére vonatkozó szerződés nem tartalmaz arra vonatkozóan részleteket, hogy a csatlakozó hálózatnak milyen rendszerűnek kell lennie, mindössze azt tartalmazza, hogy az utcai hálózatot, valamint a telkekre történő ún. beállást biztosítják. 
	Mind a minisztériumi, mind, pedig a vízügyi igazgatóságtól érkezett levél megerősíti azt, hogy a panaszosnak javasolt megoldás nem egyedülálló, hanem a gyakorlatban, kedvezőtlen domborzati adottság esetén elterjedt módszer.  A vízügyi igazgatóság tájékoztatása szerint nem a közmű része, hanem már a házi hálózat része a szivattyú, így azt a társulatnak a megállapodás alapján nem kellene automatikusan biztosítania.
Az Alkotmánybíróság a tulajdonhoz fűződő joggal kapcsolatban az AB 4/1993 ( II.12.) számú határozatában a következőket fejtette ki:
	A tulajdonhoz való alkotmányos alapjog hármas tartalommal bír, ennek az alapjognak három aspektusa van: a tulajdoni jogállás védelme, a polgári tulajdonjog elvonása elleni védelem, végül a polgári jogi tulajdonjog korlátozása elleni védelem.  Mindezek együtt teszik ki tulajdonhoz való alkotmányos alapjog alkotmányjogi védelmének tartalmát.
A tulajdonosi jogállás védelme azt jelenti, hogy a tulajdonhoz való jog alkotmányos védelme alapján kizárt, hogy egy személyt jogszabály a tulajdonszerzési képességétől megfosszon.  Ennek védelme feltétlen és abszolút.
	A polgári jogi tulajdonjog elvonása ellen az Alkotmány feltétlen és abszolút védelmet biztosít.
	A tulajdonhoz való alkotmányos jog harmadik összetevője a polgári tulajdonjog korlátozásával szembeni védelem.   Ez a védelem feltétlen és relatív, a korlátozásnak az érvényre juttatni kívánt másik alkotmányos alapjoghoz képest szükségesnek és arányosnak kell lennie.
	A vizsgált esetben megállapítottam, hogy a panaszos Alkotmányban biztosított tulajdonhoz fűződő joga nem sérül azáltal, hogy ingatlanának domborzati elhelyezkedése miatt a szennyvízcsatornázást technikailag máshogyan kell megoldani, mint a település többi részén és ehhez a társulat és az üzemeltető a már említett kedvezményeket adja.

II. közigazgatási hivatal eljárásának vizsgálata:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalnak a fenti üggyel kapcsolatban küldött beadványára hónapok óta nem érkezik válasz.
	A panaszos 2000. szeptember 22-én fordult az I. pontban kifejtett panasszal a Pest megyei Közigazgatási Hivatalhoz.  Beadványát 2001. február 22-én a közigazgatási hivatal továbbította a jegyzőnek egy elírással.  Az elírás szerint a közigazgatási hivatal döntés céljából megküldte a jegyzőnek a beadványt, de a levélben döntsön szó helyett "döntök" szó szerepel, ami félreérthetővé tette a levelet a jegyző számára, aki így nem is intézkedett.
Végül hivatalunk megkeresésére a közigazgatási hivatal átnézte az ügyet és a panaszost tájékoztatta arról, hogy nincsen az ügyben hatásköre.  Ez a válasz 2001. november 9-én született, tehát a panaszosnak az elutasító tartalmú levélre 14 hónapot kellett várnia.  Az áttételről a rendelkezésemre álló dokumentumok alapján a hivatal, írásban nem értesítette a panaszost, ezért értelemszerűen a panaszos a közigazgatási hivatalnál érdeklődött ügyének állása felől.
	Az Alkotmány 64 §-a szerint a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül, vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen elő az illetékes állami szerv felé.  Ez a jog kizárólag akkor érvényesül maradéktalanul, hogyha a panasszal megkeresett szerv a beadványban foglaltak kivizsgálására alkalmas cselekményeket elvégzi, a szükségesnek ítélt intézkedéseket megteszi, és mindezekről, valamint a következtetéseiről, és külön vizsgálat nélkül is megválaszolható kérdésekre adandó válaszokról, részletesen tájékoztatja azt, aki hozzá fordult.  Különös jelentősége van ennek azokban az esetekben, amikor a megkeresett szerv nem ad helyt a beadványban foglaltaknak, vagy éppen hatáskör hiánya miatt más szervhez teszi át a beadványt.  A panaszbeadványokban szereplő kifogásokra vonatkozó szakmai szabályokban járatlan bejelentő tévedéseit is csak úgy lehet eloszlatni, ha a megkeresett szerv a fentiekben megjelölt részletes tájékoztatást megadja.
	Ezt az értelmezést erősíti a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I tv. 11. § (1) bekezdésében foglalt rendelkezés is, mely szerint az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről, vagy annak mellőzéséről köteles a panasztevőt írásban haladéktalanul értesíteni.
	A tv. 6. §-a alapján ha az állampolgár nem az elintézésre hivatott szervnél tesz panaszt, 8 napon belül át kell tenni beadványát és erről értesíteni kell.
	A panasz tv. előírásai szerinti 8 napon belüli áttétel és a 30 napon belüli kivizsgálás nem történt meg.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Pest megyei Közigazgatási Hivatal megsértette a panaszosnak az Alkotmány 64 §-ában deklarált panasz előterjesztéshez való jogát és miután ez a mulasztás semmiféle alkotmányos céllal nem volt igazolható, ezért alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott.

Kezdeményezés:
	Élve az Obtv. 21. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömmel felkérem a Pest megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét arra, hogy tegye meg a szükséges intézkedést annak érdekében, hogy a hivatalához érkezett panaszbeadványokat az 1977. évi I tv. rendelkezései alapján, a törvényi határidőket szigorúan betartva intézzék.
Budapest, 2002. október 14.
Lenkovics Barnabás