OBH 4418/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A Magyar Gyógyszerész Kamara panasszal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához az Országos Tisztifőorvosi Hivatal Országos Tisztifőgyógyszerészének azon intézkedése ellen, melyben a Tisztifőgyógyszerész a gyógyszerárréssel kapcsolatos, a Kamara által kiadott "Tájékoztató" és "Támogató aláírások" címet viselő dokumentumoknak a gyógyszertárakból történő haladéktalan visszavonásáról intézkedett. 
A vizsgálatot az Alkotmányban deklarált véleménynyilvánításhoz és panaszhoz való jog megsértésének gyanúja miatt  indítottam.
Vizsgálatomat az egész országra kiterjedően végeztem, melynek során arról tájékozódtam, hogy az Országos Tisztifőgyógyszerész intézkedését követően a fővárosi és megyei Tisztifőgyógyszerészek milyen további konkrét lépéseket tettek az ország mintegy 2100 gyógyszertárát érintően. 
Megkerestem továbbá az Egészségügyi Minisztert álláspontjának közlése érdekében, továbbá az Egészségügyi Misztériumtól az üggyel kapcsolatos minisztériumi és kamarai közös kiadvány megküldését kértem. A miniszter a megkeresésemre a vizsgálat lezárásának időpontjáig nem válaszolt, ez azonban nem akadályozta az eljárás befejezését és a megállapítások megtételét.

A megállapított tényállás
	A Magyar Gyógyszerész Kamara panaszbeadványa a következőket tartalmazta: A Magyar Gyógyszerész Kamara Országos Elnöksége arról döntött, hogy a gyógyszertárakba tájékoztatót juttat el, melyben a gyógyszerek kereskedelmi árréséről szóló 19/2001. (V. 23.) EüM rendelet gyógyszerészeket és betegeket egyaránt hátrányosan érintő rendelkezéseire hívja fel a figyelmet. A szétküldött tájékoztatókat és aláírásgyűjtő íveket beadványához mellékelte, melyek szövege szerint az ívet kézjegyükkel ellátók bizalmukról és támogatásukról biztosítják az adott gyógyszertár dolgozóit.
Az országos tisztifőgyógyszerész 2001. június 21-én kelt körlevelében  foglalt hatósági intézkedésével felhívta a fővárosi és megyei tisztifőgyógyszerészeket a kamarai tájékoztató gyógyszertárakból történő visszavonására. Az intézkedés szerint: 
"Tájékoztatom Tisztifőgyógyszerész Asszonyt/Urat, hogy a gyógyszertárban forgalmazható termékekről szóló 43/1996. (XI. 29.) NM rendelet 2. §-ának (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a gyógyszertárban csak a rendelet 1. és 2. sz. mellékletében meghatározott termékek tarthatók és forgalmazhatók. A rendelet 2. sz. mellékletének 8. pontja a következőket tartalmazza:
Nyomdai vagy elektronikus úton előállított - az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, illetve a Nemzeti Egészségvédelmi Intézet által - egészségügyi témájúnak minősített kiadványok.
A fentiekből következően a Magyar Gyógyszerész Kamara Országos Elnökségének nevében kiadott tájékoztató - tekintettel arra, hogy az ÁNTSZ nem minősítette azt egészségügyi témájúnak - jogszabály sértő, ezért kérem szíveskedjék haladéktalanul intézkedni annak a gyógyszertárakból történő visszavonása iránt."
A Magyar Gyógyszerész Kamara 2001. június 22-én kelt levelében tájékoztatta az országos tisztifőgyógyszerészt arról, hogy a Kamara által kibocsátott tájékoztató a hatályos jogszabályok szerint nem minősíthető sem terméknek, sem pedig kiadványnak, ezért nem tartozik a gyógyszertárban forgalmazható termékekről szóló NM rendelet hatálya alá. Válaszában a Kamara közölte, hogy a tájékoztató gyógyszertárban forgalmazás céljából történő tartása fogalmilag kizárt. A Kamara tájékoztatója sem a hivatkozott miniszteri rendelet, sem pedig más jogszabály előírásait nem sérti, ezért kérték az országos tisztifőgyógyszerészt a sérelmezett intézkedés soron kívüli visszavonására.

Ezt követően a Kamara Országos Küldöttközgyűlése 2001. június 23-án tartott rendkívüli küldöttközgyűlésén határozott arról, hogy a gyógyszerek árrésével kapcsolatban kialakult helyzet rendezése, a gyógyszerellátás biztonságának megőrzése és a gyógyszertárak működését fenyegető veszélyek elhárítása érdekében petícióval fordul a Kormányfőhöz. A küldöttközgyűlés döntött arról is, hogy a gyógyszertárakban kiküldött íveken folytatódjék az aláírásgyűjtés. Álláspontjuk szerint ezt megalapozza a Magyar Gyógyszerész Kamaráról szóló törvényben a Kamarának biztosított érdekképviseleti jog és az Alkotmányban deklarált panaszhoz való jog. Az érdekvédő célú tiltakozás a Kamara véleménye szerint  nem minősíthető sem gyógyszertári terméknek, sem pedig gyógyszertári forgalmazásnak. 

A vizsgálat során megkeresésemre az alábbi válaszok érkeztek.
1. Egészségügyi miniszter
A vizsgálat lezárásának időpontjáig nem válaszolt.
2. ÁNTSZ Országos Tisztifőorvosi Hivatal országos tisztifőgyógyszerész (továbbiakban: OTH) 
A gyógyszertárakban kihelyezett kamarai aláírásgyűjtő ívekkel kapcsolatban számos telefonos lakossági bejelentés történt a betegek részéről. Erre vonatkozóan példaként említett egy - a későbbiekben ismertetett - esetet. A gyógyszertárak megyénkénti ellenőrzésére vonatkozó eredményeket megküldték az egészségügyi miniszternek és az országos tisztifőorvosnak. 2001. július 3-án értesültek a Magyar Gyógyszerész Kamara Országos Elnökségének döntéséről, mely az aláírásgyűjtő ívek és tájékoztatók visszavonásáról rendelkezett, ezért az Országos Tisztifőgyógyszerész körfaxban intézkedett az ellenőrzések megszüntetéséről.
3. ÁNTSZ Fővárosi Intézet fővárosi tisztifőgyógyszerész
Az OTH intézkedésére figyelemmel telefonon felhívták a gyógyszertárak figyelmét a kiadott tájékoztatók jogsértő voltára. Megkezdték a gyógyszertárak szúrópróbaszerű ellenőrzését, az ellenőrzésekről az OTH-t folyamatosan tájékoztatták.
2001. június 28-án az országos tisztifőgyógyszerész telefon útján azt kérte, hogy azonnal tartsanak ellenőrzést egy Bp. XIII. kerületi gyógyszertárban, mert telefonbejelentés érkezett, mely szerint a gyógyszertárban a kamarai tájékoztató megtalálható. A tájékoztatót ezt követően a betegforgalmi térből bevonták. 2001. június 29-én telefonbejelentés érkezett a Budagyöngye Gyógyszertárral kapcsolatban azt panaszolva, hogy a betegeknek csak akkor adják ki a gyógyszert, ha aláírják a kérdéses ívet. Azonnali ellenőrzést végeztek, melyet követően itt is bevonták a kifogásolt dokumentumokat. A fővárosi intézethez írásban panasz nem érkezett. Az ellenőrzések során azt tapasztalták, hogy egyes helyeken a betegek érdeklődtek az aláírásgyűjtő ívek iránt, mert előzőleg a sajtóból értesültek az eseményekről. Arról is meggyőződtek, hogy a gyógyszertárak nagy részében nem helyezték ki a felhívásokat, míg egyes gyógyszertárakban az officinában - mely a gyógyszertár szakmai helyisége -  azok megtalálhatóak voltak. 
4. ÁNTSZ Baranya Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
A megyében ugyancsak körtelefon és személyes ellenőrzés útján intézkedtek az aláírásgyűjtő ívek bevonásáról. A vizsgált 49 gyógyszertár közül 4 tette ki a Kamara anyagát, majd 3 azt bevonta, így csak egy gyógyszertár folytatta az aláírásgyűjtést. A gyógyszertárak 92 %-ában az íveket nem tették ki, mert a kamarai tájékoztatóval nem értettek egyet. 
5. ÁNTSZ Bács-Kiskun Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Az ellenőrzéseket elvégezték, és az OTH által megadott szempontok szerint június 27-től július 2-ig, és naponta jelentést adtak az országos tisztifőgyógyszerésznek.
6. ÁNTSZ Békés Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Írásban tájékoztatták az intézeti és a közforgalmú gyógyszertárak vezetőit az OTH intézkedéséről. A személyes ellenőrzéskor a gyógyszertárak vezetői elmondták, hogy gyűjtöttek aláírásokat, illetve azt is, ha nem értettek egyet a Kamara felhívásával. Ahol egyetértettek a felhívással ott kihelyezték az officinába a tájékoztatót és az íveket, a betegek azt elolvashatták, akik pedig akarták aláírhatták. Az ÁNTSZ intézkedést követően az aláírást megszüntették, az anyagot bevonták. A megyei intézethez beadvány, panasz nem érkezett.
7. ÁNTSZ Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Az ellenőrzéseket részben személyesen végezték, részben telefonon érdeklődtek. A tapasztalatok azt mutatták, hogy jóval kevesebb számban voltak, akik a lakosságot a kamrai felhívásról tájékoztatták. A megyében panasz, beadvány ezzel kapcsolatban nem érkezett.
8. ÁNTSZ Csongrád Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Körtelefon útján adták ki az első intézkedést az aláírásgyűjtő ívek bevonására. Szúrópróbaszerűen személyes ellenőrzést is tartottak, melynek során azt tapasztalták, hogy a telefonon történő felszólításnak a gyógyszertárak eleget tettek. Az ellenőrzést tovább folytatták, de a Kamara felhívása nem volt kihelyezve a gyógyszertárakban. Panasz az intézethez nem érkezett.
9. ÁNTSZ Fejér Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
A Kamara felhívását és az aláírásgyűjtő íveket a gyógyszertárak vezetői, illetve személyi jogú gyógyszerészei tartózkodóan fogadták, ezért részben saját döntésük, részben az ellenőrzés hatására nem helyezték ki az officina betegforgalmi részébe. Panasz az intézethez nem érkezett.
10. ÁNTSZ Győr-Moson-Sopron Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Az OTH felhívását az illetékességi területen minden gyógyszertárnak megküldték. Ezt követően személyes ellenőrzést tartottak. Azt tapasztalták, hogy a gyógyszertárak 80 %-ában ki sem helyezték az aláírásgyűjtő íveket. A támogatásra felkért polgárok részéről panasz nem érkezett.
11. ÁNTSZ Hajdú-Bihar Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Az OTH felhívását a gyógyszertáraknak postán megküldték. Ezt követően 40 helyszíni ellenőrzést végeztek, 74 gyógyszertárat telefon útján kerestek meg. A gyógyszertárak többsége a Kamara kezdeményezésével egyetértett, de nem volt egységes a tagság a választott módszert illetően (pl. beteg bevonása a tiltakozásba) ezért azt ki sem helyezték. A lakosság részéről panasz nem érkezett. Az aláírásgyűjtő íveket nem kobozták el, helyszíni bírságot nem alkalmaztak.
12. ÁNTSZ Heves Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Levél formájában körértesítőt küldtek ki a megye gyógyszertáraiba. Egerben 13 gyógyszertárban tartottak ellenőrzést,  ahol szóban figyelmeztették a gyógyszerészt arra, hogy az officinában az aláírásgyűjtő ívek nem helyezhetők ki, ezért azokat az irodába helyeztették át. Panasz az intézethez nem érkezett. A megyei tisztifőgyógyszerész válaszában megjegyezte, hogy a gyógyszerkiadás és gyógyszerkészítés talán a legfontosabb  és legfelelősségteljesebb gyógyszerészi feladat, az officina a gyógyszertár legfontosabb szakmai helyisége. Bárminemű egyéb tevékenység, mely a két fenti munkafolyamatot megzavarhatja igen veszélyes, például gyógyszercsere lehetőségét hordozza magában. Az iroda lehet alkalmasabb egyéb tevékenységre.
13. ÁNTSZ Jász-Nagykun-Szolnok megyei tisztifőgyógyszerész
A gyógyszertárakat folyamatosan ellenőrizték, mely során megállapították, hogy a személyi jogos gyógyszerészek a gyógyszertárakban mellőzték az aláírásgyűjtést, ezt jegyzőkönyvben a helyszínen rögzítették is. Távbeszélőn is informálódtak a gyógyszertárak vezetőitől. Aláírásgyűjtésről nem szereztek tudomást, az állampolgárok részéről panasz nem érkezett.
14. ÁNTSZ Komárom-Esztergom Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
A megye 60 gyógyszertárából 58-at ellenőriztek. Aláírásgyűjtés a vizsgált gyógyszertárakban 18 helyen történt. Ismételt ellenőrzés során már sehol nem találtak felhívást, illetve aláírásgyűjtő íveket. Panasz, illetve beadvány az intézethez e témában nem érkezett.
15. ÁNTSZ Nógrád Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Körtelefonnal értesítették a megye gyógyszertárait az ívek betiltásáról. Ezen felül személyes ellenőrzést is tartottak, korlátozott mértékben, mivel a megyei tisztifőgyógyszerész megbízott tisztifőgyógyszerészként látja el a feladatát. A lakosság részéről bejelentés nem érkezett. A gyógyszertárak a napi ellenőrzést és az ívek bevonását sérelmezték, főleg a bizalmatlanság miatt. A gyógyszerészek arról is tájékoztatták az intézetet, hogy a polgárok több ízben kérték az aláírásgyűjtő ívet, hogy aláírhassák, mert a média tájékoztatása szerint a lecsökkent árrés számos kisforgalmú gyógyszertár további fenntartását kérdőjelezi meg. Különösen igaz ez Nógrád megyében a kis elzárt településeken működő gyógyszertárakra, melyek egy része már most adóssággal küzd.
16. ÁNTSZ Pest Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
A OTH intézkedését valamennyi megyei gyógyszertárba körlevél formájában eljuttatták. Szúrópróbaszerűen a megye 198 gyógyszertárának 20 %-ában helyszíni ellenőrzést tartottak. A tárggyal kapcsolatban lakossági bejelentés az intézethez nem érkezett. Az ellenőrzött gyógyszertárak közül csupán néhány helyen került kihelyezésre az aláírásgyűjtő ív.
17. ÁNTSZ Somogy Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Az OTH felhívását teljes terjedelemben megküldték valamennyi megyei közforgalmú gyógyszertár vezetőjének. Ezt követően a gyógyszertárak felét telefonon is felkeresték. A megyei tisztifőgyógyszerész több gyógyszertárban személyes ellenőrzést tartott, melynek során kamarai anyaggal nem találkozott. Beadvány, panasz nem érkezett.
18. ÁNTSZ Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Az OTH felhívását haladéktalanul továbbították a megye gyógyszertáraiba, majd személyes ellenőrzés következett. Egy napon 32 gyógyszertárat tudott a megyei tiszifőgyógyszerész ellenőrizni, és azt tapasztalta, hogy 10 helyen tették ki az íveket. Az ellenőrzéskor 5 helyen azonnal bevonták a kamarai anyagot, majd ez a másik 5 helyen is megtörtént. A következő napokban több ellenőrzés történt, de aláírásgyűjtő íveket nem találtak. Amíg az ívek kint voltak, a betegek nagy része aláírta, mert elégedettek a gyógyszertárak szolgáltatásaival és továbbra is szeretnének abba a gyógyszertárba járni. Volt olyan aki egyáltalán nem foglalkozott a kérdéssel, de olyan is volt, aki kifejezetten kérte az ívet, mert alá akarta írni. A megyei gyógyszerészek álláspontja az volt, hogy a betegek nem vették zaklatásnak a felhívást, a gyógyszerek kiadását nem zavarta, mert olyan helyre tették, amely kiesett a munkatérből.
19. ÁNTSZ Tolna Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
A megyei tisztifőgyógyszerész haladéktalanul helyszíni ellenőrzést végzett, más patikákat telefonon keresett fel, így a gyógyszertárak 2/3-a került ellenőrzésre. A gyógyszertárak 80 %-a nem értett egyet az aláírásgyűjtéssel, mert álláspontjuk szerint nem kívánatos a vitába bevonni a betegeket. Későbbi ellenőrzéskor az officinai betegtárban kamarai anyagot már nem találtak, azok begyűjtésére sem került sor. Panasz nem érkezett.
20. ÁNTSZ Vas Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
A gyógyszertárakat telefonon és írásban is értesítették, majd személyesen is végeztek ellenőrzést. Aláírásgyűjtés, illetve tájékoztató kihelyezés két helyen történt. A felhívást követően a gyógyszertárak vezetői a tájékoztatót bevonták. Minden ellenőrzésről jegyzőkönyv készült. A témában semmiféle beadvány nem érkezett.
21. ÁNTSZ Veszprém Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Köriratban juttatták el az OTH felhívását valamennyi gyógyszertárba. Személyes ellenőrzés időpontjára már az anyagot bevonták, csupán egy helyen észleltek aláírásgyűjtést, ahol a személyi jogú gyógyszerész távollétében a jelenlévő munkatársat szólította fel a megyei tisztifőgyógyszerész, hogy a kifogásolt tevékenységtől tartózkodjék.  
22. ÁNTSZ Zala Megyei Intézet megyei tisztifőgyógyszerész
Személyes, és telefonos ellenőrzést végeztek a megyei gyógyszertárakban. Tapasztalatuk szerint Zala megyében kevés gyógyszertár helyezte ki az íveket, konkrétan egy gyógyszertárról volt tudomásuk. Panasz a témával kapcsolatban nem érkezett.
23. Magyar Gyógyszerész Kamara
A Kamara a vizsgálat megindítását követően arról tájékoztatott, hogy az egészségügyi minisztérium bekérte a Kamarától a témában született döntéssel kapcsolatos iratokat, elnökségi jegyzőkönyvet. A minisztérium a Kamara elnökének címzett válaszában közölte, hogy a dokumentumokból megállapította, mely szerint a rendkívüli elnökségi ülés összehívása, napirendje, az arról készült jegyzőkönyv nem ellentétes a vonatkozó jogszabályokkal, illetve a Magyar Gyógyszerész Kamara Alapszabályával.
24. EüM Sajtó és Protokoll Iroda
Az Iroda kérésemnek megfelelően megküldte  a 2001. augusztus 1-jén kiadott 
Szándéknyilatkozat a Magyar Gyógyszerész Kamara, a Magyar Gyógyszerészeti Társaság, a Magángyógyszerészek Országos Szövetsége és az Egészségügyi Minisztérium között a gyógyszertárak biztonságos működését szavatoló intézkedésekről
címet viselő megállapodást.
Ennek keretében megegyezés született a rövid- és hosszú távú intézkedések bevezetéséről, valamint a tárgyalások további folytatásáról.
•	A magisztrális gyógyszerek készítési díjáról rendelkező 9/1995. (II. 24.) NM rendelet módosítása keretében a díjtételek átlagos 400 %-os emelése. A tervezett hatálybalépés: 2001. szeptember 15.
•	A gyógyszertárak gazdasági ellehetetlenülésének elkerülésére, illetőleg helyzetének konszolidálására a tárca - várhatóan még 2001. év folyamán - megoldást talál annak  érdekében, hogy a hosszú távú előleg megnyílásának időpontjáig terjedő időszakban is működőképesek maradjanak.
•	A Felek támogatják azt a képviselői indítványt, amely a gyógyszerész gyógyszertári tulajdonrészét minimum 51 %-ban állapítja meg.
•	A gyógyszertári ügyelettel kapcsolatos régóta megoldatlan gondok többlépcsős rendezés keretében valósíthatók meg.
•	A gyógyszertárak jövedelmezőségének aktuális helyzetét figyelembe véve az egészségügyi tárca egyoldalúan kezdeményezte a készletezéshez igénybe vehető kamatmentes előleg felvételét biztosító Kormányrendelet módosítását, illetve a kötelező egészségbiztosítás ellátásairól szóló törvény módosítását.
     Mindkét előterjesztés folyamatban van.
    A tárca folyamatos erőfeszítéseket tesz annak érdekében, hogy a törvényi alapon nyugvó, 
    hosszú távon ható előleg felvételi lehetőség 2002. januárjában megnyíljon.
•	A gyógyszerek kiskereskedelmi árrésének valorizációját több lépcsőben célszerű végrehajtani annak érdekében, hogy 2004-re a 25 %-os EU átlag 80 %-át elérjék.
     Szükséges intézkedés: a gyógyszerek kereskedelmi árréséről szóló EüM rendelet
     módosítása két lépcsőben:
•	A jelenlegi 15 %-os átlag 17,5 %-ra való emelése
     Kihirdetés: 2002. január; Hatályos: 2002. július 1.
•	A 17,5 %-os átlag 20 %-ra való emelése
     Kihirdetés: 2003. január; Hatályos: 2003. július 1.
A Felek megegyeztek abban, hogy a gyógyszerész társadalom számára alapvető kérdések megoldását jogszerűen és ebből következően hosszú távon  ható módon szükséges rendezni. A tervezett intézkedések céljai túlmutatnak a jelenleg szorító gazdasági helyzet javításán, és új távlatokat nyitnak a szakmai fejlődés és előrelépés irányába.
A Felek megegyeztek abban, hogy a fenti eredményeken túl is fenntartják együttműködési szándékukat a szakmai kérdések megoldása és működési feltételek javítása érdekében.
A fenti megállapodás 2001. augusztus 1-jén kelt.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1994. évi LI. törvény  a Magyar Gyógyszerész Kamaráról
Az Országgyűlés - a nemzeti hagyományokat és az európai fejlett demokráciák gyakorlatát követve - elismeri a gyógyszerészek jogát a szakmai önkormányzáshoz.
A szakmai önkormányzat lehetővé teszi, hogy a gyógyszerész-társadalom közvetlenül és választott testületei, tisztségviselői útján demokratikusan - a jogszabályok által meghatározott keretek között -, önállóan intézze szakmai ügyeit, meghatározza és képviselje szakmai, gazdasági és szociális érdekeit, társadalmi szerepének és súlyának megfelelő mértékben járuljon hozzá az egészségpolitika alakításához, a lakosság gyógyszerellátásának javításához.
Az Országgyűlés e célok elérése érdekében a következő törvényt alkotja:
I. Fejezet
Általános rendelkezések
1. § (1) A Magyar Gyógyszerész Kamara (a továbbiakban: Kamara) a gyógyszerészek szakmai, érdekképviseleti és önkormányzati köztestülete.
II. Fejezet
A Kamara feladat- és hatásköre
2. § (1) A Kamara a gyógyszerészi hivatás gyakorlásával és a gyógyszerészi tevékenységgel összefüggő kérdésekben képviseli és védi a gyógyszerészi kar tekintélyét, testületeinek és tagjainak érdekeit, valamint a gyógyszerészek jogait, és - külön jogszabályban meghatározott keretek között - egyedi ügyekben is elősegíti ezen jogok érvényesítését.
(2) A Kamara az (1) bekezdésben meghatározott feladatai körében különösen
h) javaslatok, tájékoztatások adásával előmozdítja a gyógyszerészetet közvetlenül érintő jogszabályok és egyéb állami, helyi önkormányzati, egészségbiztosítási döntések, illetve intézkedések kidolgozását, illetőleg végrehajtását;
i) az érintettek kezdeményezésére egyeztető eljárást folytat le tagjai körében a gyógyszerészi tevékenység gyakorlásával összefüggő vitás kérdésekben;
A Kamara állami felügyelete
28. § (1) Az egészségügyi miniszter (a továbbiakban: miniszter) törvényességi felügyeletet gyakorol a Kamara működése felett. Ebben a jogkörében ellenőrzi, hogy az Alapszabály jogszerű-e, továbbá más kamarai szabályzatok, illetve a kamarai szervek és tisztségviselők határozatai nem sértik-e a jogszabályokat, illetőleg az Alapszabályt. A törvényességi felügyelet nem terjed ki az olyan ügyekre, amelyekben munkaügyi vitának, illetőleg egyébként bírósági vagy államigazgatási eljárásnak van helye.
(2) Amennyiben a miniszter azt állapítja meg, hogy az Alapszabály, más kamarai szabályzat vagy kamarai szerv, illetve tisztségviselő határozata jogszabálysértő, illetőleg Alapszabály-ellenes (a továbbiakban együtt: jogsértő), megfelelő határidő kitűzésével felhívja az érintett kamarai szervet, tisztségviselőt a jogsértés megszüntetésére. A kamarai szerv (tisztségviselő) köteles - a miniszter felhívásában megadott határidőn belül - a jogsértést megszüntetni, vagy egyet nem értéséről a minisztert tájékoztatni.
(3) Ha az érintett kamarai szerv (tisztségviselő) a jogsértést nem szüntette meg, a miniszter - a felhívásban megadott határidő lejártától számított 30 napon belül - a Polgári perrendtartásról szóló törvénynek a közigazgatási perekre (Pp. XX. fejezet) irányadó szabályai szerint bírósághoz fordulhat. A keresetlevelet országos kamarai szerv vagy tisztségviselőjének jogsértése esetén az országos kamarai szervvel, területi kamarai szerv, illetőleg tisztségviselőjének jogsértése esetén az illetékes területi szervezettel szemben kell benyújtani.
(4) Ha a bíróság a (3) bekezdés alapján indított eljárás eredményeként a jogsértést megállapítja,
a) a jogsértő Alapszabályt, más szabályzatot vagy határozatot, illetve annak jogszabálysértő részét hatályon kívül helyezi, és új döntés meghozatalát rendeli el,
b) a működés törvényességének helyreállítása céljából elrendelheti a jogsértés orvoslására vagy a jogsértően működő kamarai szerv (tisztségviselő) választására jogosult kamarai szerv összehívását,
c) a jogsértő kamarai szerv (tisztségviselő) működését felfüggesztheti vagy a kamarai szerv ellenőrzésére felügyelő biztost rendelhet ki, ha a működés törvényessége másként nem biztosítható.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott intézkedések közül a bíróság az adott esetben leginkább megfelelő bármely intézkedést alkalmazhatja, illetve több intézkedés együttes alkalmazását is elrendelheti.
(6) A (4) bekezdés c) pontja szerinti felügyelő biztos - szükség esetén - köteles a működés törvényességének helyreállítása céljából haladéktalanul összehívni az illetékes területi szervezet képviseleti szervét, illetőleg - a területi szervezet képviseleti szervének vagy országos kamarai szerv jogsértő működése esetén - a küldöttközgyűlést. A felügyelő biztost kirendelő bíróság a jogszerűség helyreállítására határidőt szabhat, a felügyelő biztos feladatait meghatározhatja, szükség szerint - a felügyelő biztos felmentését követően vagy anélkül - új felügyelő biztost rendelhet ki.
(7) A felügyelő biztos tevékenységéről és annak eredményéről tájékoztatja a kirendelő bíróságot és a minisztert. A felügyelő biztos költségtérítését a bíróság állapítja meg, és az ellenőrzött kamarai szerv viseli.
(8) Nem rendelhető ki felügyelő biztosként az, aki a Kamarában tisztséget nem viselhet, illetve az, akit az ellenőrzött kamarai szerv közvetlenül irányít. A felügyelő biztos e jogkörében végzett tevékenysége során, azzal összefüggésben nem utasítható, illetőleg e tevékenységéért vele szemben hátrányos kamarai jogkövetkezmény nem alkalmazható.
(9) Az országos elnökség az Alapszabály és más szabályzatok elfogadásáról vagy módosításáról hozott döntést hivatalból, az egyéb határozatot pedig felhívásra - az elfogadástól, illetőleg a felhívástól számított 15 napon belül - törvényességi ellenőrzés céljából a miniszter rendelkezésére bocsátja. A miniszter álláspontjáról az országos elnökséget a döntés, határozat kézhezvételétől számított 30 napon belül tájékoztatja.

•	43/1996. (XI. 29.) NM rendelet a gyógyszertárban forgalmazható termékekről
A gyógyszertárak létesítéséről és működésük egyes szabályairól szóló, többször módosított 1994. évi LIV. törvény (a továbbiakban: Gyt.) 42. §-a (2) bekezdésének a) és d) pontjaiban kapott felhatalmazás alapján az alábbiakat rendelem el:
1. § (1) Az e rendeletben foglaltakat az állategészség-ügyi intézményekben működő gyógyszertár, valamint az állatorvos által tartott kézigyógyszertár kivételével - típusától és tulajdoni formájától függetlenül - a Gyt. 1. §-a (2) bekezdésében meghatározott valamennyi gyógyszertár működtetése során alkalmazni kell.
(2) Az állatorvosi kézigyógyszertárban, illetve az állategészség-ügyi intézmény intézeti gyógyszertárában forgalmazható gyógyszerek, illetve egyéb készítmények köréről külön jogszabály rendelkezik.
2. § (1) Gyógyszertárban - az e rendeletben foglaltak szerint - az 1. és a 2. számú mellékletben meghatározott termékek tarthatók és forgalmazhatók, az 1. számú mellékletben felsorolt termékek kizárólag gyógyszertárban forgalmazhatók.
2. számú melléklet a 43/1996. (XI. 29.) NM rendelethez
Gyógyszertárban is forgalmazható termékek
8. Nyomdai vagy elektronikus úton előállított - az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, illetve a Nemzeti Egészségvédelmi Intézet által - egészségügyi témájúnak minősített kiadványok.

•	19/2001. (V. 23.) EüM rendelet a gyógyszerek kereskedelmi árréséről

•	154/1998. (IX. 30.) Korm. rendelet az egészségügyi miniszter feladat- és hatásköréről

•	1991. évi XI. törvény az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról
9. § A népjóléti miniszter
a) munkáltatói jogkört gyakorol az országos tisztifőorvos felett;
b) kinevezi és felmenti az országos tisztifőorvos javaslata alapján a Tisztifőorvosi Hivatal igazgatóját, valamint a megyei tisztifőorvosokat;

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a  Magyar Köztársaság Alkotmánya
61. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabad véleménynyilvánításra, továbbá arra, hogy a közérdekű adatokat megismerje, illetőleg terjessze.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

A vizsgálat megállapításai
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A vizsgált esetben az Országos Tisztifőorvosi Hivatal országos tisztifőgyógyszerészének hatósági intézkedése alapozta meg az országgyűlési biztos vizsgálati jogosultságát, mely intézkedés ellen az érintett gyógyszertárak, illetve az érdekképviseletként eljáró Magyar Gyógyszerész Kamara részére fellebbezési lehetőség nem volt biztosítva.  
A vizsgálat lefolytatása során a fővárosi és valamennyi megyei tisztifőgyógyszerész útján országos helyzetképet kaptam a kamarai kezdeményezésében lebonyolított aláírásgyűjtésről, melynek során teljességgel meggyőződtem, hogy az aláírásgyűjtés miatt a gyógyszerkiadással, a gyógyszerekről való tájékoztatással és minden egyéb gyógyszerészi feladattal összefüggő fennakadás nem történt, a szakfeladat akadályozására vonatkozó adat nem merült fel. Az országos vizsgálat lefolytatása során egyetlen szóban előadott panaszról szereztem tudomást, melynek során helyszínelés és jegyzőkönyvezés történt. Az ország mintegy 2100 gyógyszertárának figyelembevételével ez nem jelent olyan körülményt, amely indokolttá tette az országos tisztifőgyógyszerész intézkedését, ellenkezőleg, utólag értékelve a kiadott intézkedés a felmerült egy panasszal szemben kirívóan aránytalan lépésként értékelendő.
Az Alkotmány alapvető szabadságjogként határozza meg a mindenkit megillető szabad véleménynyilvánítást, s a közérdekű adatok megismerésének és terjesztésének jogát. Az Alkotmány arról is rendelkezik, hogy a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen  az illetékes állami szerv elé. Az Alkotmány mindenek felett biztosítja a szóban forgó véleménynyilvánításhoz és panaszhoz való jogot, így az nem korlátozható az Országos Tisztifőgyógyszerész által jogszabályi korlátként felhívott NM rendelet szabályozására való hivatkozással. A szabályozásban nem található szakmai alapja annak, hogy a Kamara írásba foglalt érdekvédő tiltakozása bármi módon gyógyszertári forgalmazásnak minősülne. A hivatkozott rendelet 2. számú mellékletének 8. pontja egészségügyi témájúnak minősített kiadványokról szól, forgalmazható termékek gyűjtőnév alatt. Ilyen lehet pl. egy egészségmegőrzési, prevenciós lap, melyet szükségszerűen megelőz egy szakmai lektorálás. Ezzel ellentétben  a petíciós jog gyakorlását ilyenfajta elővizsgálat, szűrő nem kísérheti. Következésképpen az NM rendelet nem vonatkozik a kamarai tiltakozás aláírásgyűjtő ívére. 
	Az Alkotmánybíróság több határozatában, így a 13/2001. (V. 14.) AB határozatban is megfogalmazott felfogása szerint ..."minden alkotmányos alapjog tekintetében fontos kérdés, hogy azokat lehet-e, illetve milyen feltételekkel lehet megszorítani, korlátozni. A véleménynyilvánítási szabadság és a sajtószabadság esetén ez a kérdés kiemelt jelentőséget kap, mivel ezen szabadságok a demokratikus társadalom alapvető értékei közé tartoznak. A szabad véleménynyilvánítás jogának kitüntetett szerepe ugyan nem vezet arra, hogy ez a jog korlátozhatatlan lenne, de mindenképpen azzal jár, hogy a szabad véleménynyilvánításhoz való jognak valójában igen kevés joggal szemben kell csak engednie. A véleménynyilvánítási szabadság - mint alkotmányos alapjog - magas értéktartalmából következik, hogy a korlátozás alapjául szolgáló érdeksérelemnek különösen súlyosnak kell lennie.
A szabad véleménynyilvánításhoz való jog a véleményt annak érték és igazságtartalmára tekintet nélkül védi. A véleménynyilvánítás szabadságának külső korlátai vannak csak; addig amíg egy ilyen alkotmányosan meghúzott külső korlátba nem ütközik, maga a véleménynyilvánítás lehetősége és ténye védett, annak tartalmára tekintet nélkül. Az Alkotmány a szabad kommunikációt - az egyéni magatartást és a társadalmi folyamatot - biztosítja. Az egyéni véleménynyilvánítás, a saját törvényei szerint kialakuló közvélemény, és ezekkel kölcsönhatásban a minél szélesebb tájékozottságra épülő egyéni véleményalkotás lehetősége az, ami alkotmányos védelmet élvez.
Az egyéni véleménynyilvánítási szabadság szubjektív joga mellett az Alkotmány 61. §-ából következik a demokratikus közvélemény kialakulása feltételeinek és működése fenntartásának biztosítására irányuló állami kötelezettség. A véleménynyilvánítási szabadság alkotmányos határait úgy kell meghatároznia, hogy azok a véleményt nyilvánító személy alanyi joga mellett a közvélemény kialakulásának, illetve szabad alakításának a demokrácia szempontjából nélkülözhetetlen érdekét is figyelembe vegyék [v.ö.: 30/1992. (V. 26.) AB határozat, ABH 1992, 167., 170., 172., 178.].
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint kiemelkedő alkotmányos érdek az állami feladatokat ellátó szervek és személyek tevékenységének nyilvános bírálhatósága. A demokratikus jogállam állami intézményeinek szabad bírálata, működésük, tevékenységük kritikája - még ha az becsületsértő értékítéletek formájában történik is - a társadalom tagjainak, az állampolgároknak olyan alapvető alanyi joga, amely a demokrácia lényegi eleme. [36/1994. (VI. 24.) AB határozat, ABH 1994, 229.].... A véleménynyilvánítási szabadság biztosítását a magyar államra kötelezővé tevő nemzetközi egyezmények, így az 1976. évi 8. törvényerejű rendelettel kihirdetett Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya (a továbbiakban: Egyezségokmány), valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) meghatározzák a véleménynyilvánítási szabadság korlátozhatóságának tartalmi feltételeit. ... Az Egyezségokmány 19. Cikkének 3. bekezdése szerint a szabad véleménynyilvánítás tartalmaként "a 2. bekezdésében meghatározott jogok gyakorlása különleges kötelességekkel és felelősséggel jár. Ennélfogva az bizonyos korlátozásoknak vethető alá, ezek azonban csak olyanok lehetnek, amelyeket a törvény kifejezetten megállapít és amelyek
a) mások jogainak vagy jó hírnevének tiszteletben tartása, illetőleg
b) az állambiztonság vagy a közrend, a közegészség vagy a közerkölcs védelme érdekében szükségesek".
Az Egyezmény 10. Cikkének 2. pontja előírja: "E kötelezettségekkel és felelősséggel együtt járó szabadságok gyakorlása a törvényben meghatározott olyan alakszerűségeknek, feltételeknek, korlátozásoknak vagy szankcióknak vethető alá, amelyek szükséges intézkedéseknek minősülnek egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a területi integritás, a közbiztonság, a zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, mások jó hírneve vagy jogai védelme, a bizalmas információ közlésének megakadályozása, a bíróságok tekintélyének és pártatlanságának fenntartása céljából."
Az Alkotmánybíróság több határozatában is elemezte az Egyezmény 10. Cikke tekintetében kialakult joggyakorlat irányadó lényegét [így legutóbb pl. 13/2000. (V. 12.) AB határozat, ABH 2000, 62.; 14/2000. (V. 12.) AB határozat, ABH 2000, 83.; 18/2000. (VI. 6.) AB határozat, ABH 2000, 117.].
Eszerint a Bíróság határozataiban visszatérően emlékeztet arra, hogy a véleménynyilvánítás szabadsága a demokratikus társadalom egyik lényeges vonása, és nemcsak olyan információkra vagy eszmékre alkalmazandó, amelyek kedvezően fogadtatnak, avagy amelyeket ártatlannak vagy közömbösnek tekintenek, de azokra is, amelyek támadnak, sokkolnak vagy nyugtalanítanak. A véleménynyilvánítás szabadsága alóli kivételeket szűken kell értelmezni és a korlátozásoknak meggyőző módon kell megalapozottnak lenniük....
Az Egyezmény nem tiltja meg a véleménynyilvánítási szabadság előzetes korlátozását, ez azonban a Bíróság részéről a lehető leggondosabb vizsgálatot igényli. ... A Bíróság esetjoga azt is mutatja, hogy a véleménynyilvánítás szabadságát korlátozó intézkedések meghatározásában a nemzeti hatóságoknak viszonylag széles körű mozgásterük van. Ennek alapja, hogy a nemzeti hatóságok jobban meg tudják ítélni a korlátozások szükségességét. A nemzeti hatóságok mérlegelése ugyanakkor európai ellenőrzés mellett történik. Ez az ellenőrzés kiterjed mind a jogi szabályozásra, mind pedig annak a konkrét esetben való alkalmazására. Végső fokon a Bíróságnak van hatásköre annak eldöntésére, hogy a korlátozás összeegyeztethető-e a 10. Cikk védelme alatt álló véleménynyilvánítási szabadsággal vagy nem. ...
A véleménynyilvánítási szabadság érvényesülésének lényeges garanciája a kifejezésre juttatandó gondolatok előzetes, tartalmi szempontú vizsgálatának tilalma. Olyan eleme ez a szólás szabadságának, amely kifejezett alkotmányos rendelkezés nélkül is e szabadság elengedhetetlen biztosítéka. Minthogy a cenzúra a szabad véleménynyilvánításhoz fűződő alapjog legsúlyosabb korlátozását jelenti, a közlés előzetes cenzúrával történő korlátozása csak szélsőséges esetekben, rendkívül szűk körben, pontosan körülhatárolt módon minősülhet alkotmányosnak. ...
A szabad véleménynyilvánításhoz való jog a véleményt annak érték és igazságtartalmára tekintet nélkül védi. A véleménynyilvánítás szabadságának külső korlátai vannak csak; addig amíg egy ilyen alkotmányosan meghúzott külső korlátba nem ütközik, maga a véleménynyilvánítás lehetősége és ténye védett, annak tartalmára tekintet nélkül. Az Alkotmány a szabad kommunikációt - az egyéni magatartást és a társadalmi folyamatot - biztosítja. Az egyéni véleménynyilvánítás, a saját törvényei szerint kialakuló közvélemény, és ezekkel kölcsönhatásban a minél szélesebb tájékozottságra épülő egyéni véleményalkotás lehetősége az, ami alkotmányos védelmet élvez.
Az egyéni véleménynyilvánítási szabadság szubjektív joga mellett az Alkotmány 61. §-ából következik a demokratikus közvélemény kialakulása feltételeinek és működése fenntartásának biztosítására irányuló állami kötelezettség. A véleménynyilvánítási szabadság alkotmányos határait úgy kell meghatároznia, hogy azok a véleményt nyilvánító személy alanyi joga mellett a közvélemény kialakulásának, illetve szabad alakításának a demokrácia szempontjából nélkülözhetetlen érdekét is figyelembe vegyék [v.ö.: 30/1992. (V. 26.) AB határozat, ABH 1992, 167., 170., 172., 178.]."
	A vizsgálatban megállapítottam, hogy az Országos Tisztifőorvosi Hivatal Országos Tisztifőgyógyszerészének a gyógyszerek árrésével kapcsolatos, a gyógyszertárakban kihelyezett aláírásgyűjtő íveknek haladéktalan visszavonására irányuló intézkedése az Alkotmányban deklarált  szabad véleménynyilvánítással és a panaszhoz való alkotmányos jogokkal  összefüggésben visszásságot okozott.
Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság a vizsgált esetben azért értékelendő súlyosan, mivel a kezdeményezéssel  szemben kiadott aránytalan korlátozó intézkedés az aláírásgyűjtést jelentő szabadságjog gyakorlását teljes mértékben megszüntette, és a kitűzött érdekképviseleti kezdeményezés nem vezethetett eredményre.
Az aláírásgyűjtés teljes megszűnésére tekintettel, valamint arra a lényeges körülményre figyelemmel, hogy a Magyar Gyógyszerész Kamara  és az Egészségügyi Minisztérium rövid és hosszú távú feladatmeghatározással megállapodást kötött a gyógyszertárak biztonságos működését szavatoló intézkedésekről -, az ügyben ajánlással nem éltem.
Felhívom azonban az Országos Tisztifőorvosi Hivatal országos tisztifőgyógyszerészének a figyelmét, hogy intézkedései során mindenkor tartsa tiszteletben az alkotmányos jogok érvényesülését.

Budapest, 2001. szeptember 3.

Lenkovics Barnabás