OBH 3857/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva 

Az eljárás megindulása
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott ingatlanának helyreállításával kapcsolatban a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivataltól, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságtól, illetve a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóságtól nem kapott megfelelő segítséget.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogorvoslathoz való jog és a jogalkotás rendjével kapcsolatos szabályozás, illetve a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos családjával Jánd községben él, ahol az elhúzódó árlevonulás erősen megrongálta az ingatlanokat. A különböző szervektől, hatóságoktól a család azt kérte, hogy az 1033/2001. számú Kormányhatározat értelmében a kár összegét megkaphassák. Ebben az esetben nem kellene az épületet elhagyniuk, és azt átadni a felújító építőipari cégnek, hanem saját maguk oldanák meg a felújítást. Ezáltal az ingatlanban kialakított élelmiszerbolt minimális működtetése is biztosítható lenne abban a reményben, hogy a forgalom az élet rendes visszatérte után ismételten fellendül. Az utcában 25 házat lebontottak, a forgalom erősen lecsökkent, ezért a vállalkozással kapcsolatos járulék- és egyéb fizetési kötelezettségüknek nem tudtak eleget tenni. Helyzetüket kilátástalannak és megoldhatatlannak tartják, kétségbe vannak esve, mert nem látnak segítséget egy olyan megoldásban, ami lehetővé tenné eddigi értékeik megőrzését, az ingatlanuk szakszerű felújítását, és legfőképpen azt, hogy megélhetési vállalkozásukat is folytathatják. A házakat felújító cég a helyreállítás idejére a 160 m2-es ingatlanukból egyik napról a másikra (előző este közölték, hogy másnap jönnek a munkálatokat kezdeni, addigra mindent pakoljanak ki) egy 16 m2-es sátorba költöztetné a családot, ahol tisztálkodni és főzni nem lehet, melyet a gyerekek elhelyezése és vagyontárgyaik megőrzése szempontjából sem tartanak elfogadhatónak. A kiköltözést nagyban nehezíti az említett élelmiszer üzlet bezárása, ami azt jelentené, hogy a munkalehetőségüket elvesztik, megélhetésük nem biztosított. A közel 30 éves munkavégzés alatt összegyűjtött értékes bútorok, beépített szobagarnitúrák, egyéb értékeik az udvarra kerülnének, kitéve az időjárás viszontagságainak. "Ezek szerint az árvíz pusztításából megmaradt bútorokat - az itteni katasztrófavédelmis tiszt  szerint -  törjük szét, mert a kivitelezők csak üres házban hajlandók javítási munkálatokat végezni. Ez vajon jogos intézkedés, követelés egy állampolgárral szemben?"
	A panaszos beszámolt arról, hogy a menekülés során a családot, és különösen a gyerekeket hatalmas megrázkódtatás érte. Tíz napig az iskola tantermében voltak elhelyezve, ahonnan a tanítás megkezdése miatt el kellett jönni. Hazaérve tragikus látvány fogadta őket. Megkezdték a takarítást, az életveszélyes helyzet elhárítását. Munkájukkal a házat hozzávetőlegesen 50 %-ban saját költségükön rendbe tették. Továbbiakban a panaszos előadta, hogy amit eddig csináltak, feljavítottak, a kivitelező cég szét akarja verni. A panasz benyújtásakor a panaszos a felújításra vonatkozó megállapodást még nem írta alá. (Későbbiekben ezt megtette, mert kérései teljesítésére nem látott reményt, ti. arra, hogy a felmért helyreállítási összeget a család megkapja, és abból oldja meg a feladatot.) A család esetében a felmért kár 7.500.000 Ft, költségvetési hibajegyzéket nem láttak, így fogalmuk sincs arról, hogy a hibajegyzéken szereplő kódok mit takarnak.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal csak olyan megállapodás megkötését készítette elő, amely a kivitelező céggel való felújítást tartalmazza, a saját kivitelezéshez történő összeg biztosítását azonban nem.
Az eljárás során megkerestem a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei  Katasztrófavédelmi Igazgatóság és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét és tájékoztatást kértem, hogy a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére vonatkozó 1033/2001. (IV.12.) Korm. határozat 2/g) pontja értelmében milyen lehetőség van a panaszos kérelmének teljesítésére, figyelemmel arra, hogy a 2/g. pontban és a 3/a. pontban a Kormányhatározat egyaránt "újjáépítés" meghatározást használ, és nem tesz különbséget a megrongálódott és helyreállítandó, valamint az új épület felépítése között. Arra vonatkozóan is választ kértem,  hogy ilyen irányú kérelem benyújtásakor mely hatóságnak kell határozattal dönteni a jogorvoslathoz való jog biztosítása mellett, tekintve hogy a Kormányhatározat értelmében a közigazgatási hivatal a megállapodás megkötésére kijelölt szerv.

1.	BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság
A panaszosnak kára árvíz, azaz természeti csapás következtében keletkezett, ezért sem az államot, sem az önkormányzatot nem terheli felelősség. A Kormány jogszabályban elrendelt kötelezettség nélkül, mintegy önként vállalta fel a tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések és lakosok megsegítését, általánosságban az 1025/2001. (III.23.), illetve részleteiben az 1033/2001. (IV.12.) Kormányhatározat szerint. Figyelemre méltó, hogy a Kormány nem jogszabályban határozta meg a támogatást, amely nem tekintendő járandóságnak, normatívának. 
A Kormányhatározat alapvetően irányelveket ad, szándékot jelez. A konkrét feladatok szervezésére, irányítására és ellenőrzésére a Kormány a 2001. év elején kialakult árvízi katasztrófahelyzet kezelésével kapcsolatos egyes feladatokról szóló 1019/2001. (III.9.) határozatával Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottságot hozott létre.
A korábbi évek sajnálatos ár- és belvízi eseményeinek, a keletkezett károk felszámolásának tapasztalatait hasznosítva a Kormány nem kívánta közpénzen támogatni az illegális munka, a feketekereskedelem, az adócsalás, a garancia nélküli házilagos barkácsolás lehetőségét. Ezért a sérült lakóházak helyreállítása és újjáépítése szolgáltatás formájában valósul meg.
A személyi tulajdonba tartozó lakóépületekben keletkezett károk enyhítésének célja alapvetően a lakhatási feltételek megteremtése, és nem a korábbi vagyoni helyzet visszaállítása. Ezért sem vállalta fel a Kormány a gazdasági melléképületek, a nyaralók helyreállítását, az ingóságok pótlását. A települések elnéptelenedését, a térség elöregedését elkerülendő, a helyben maradók esetében, jelentős többletköltségen az állam az elpusztult, néha csak pár százezer forint értékű lakóházak helyett többmilliós értékű épületeket hoz létre. Hogy ez ne adjon lehetőséget a nyerészkedésre, azt jelzálog bejegyzés garantálja. (A károsult ellentételezés nélkül jut az értéknövekedéshez, amelyet azonban köteles visszafizetni az államnak 15 éven belül történő elidegenítés esetén.)
Természetesen ez nem jelent "röghöz kötést". Aki bármilyen okból másutt kíván élni, boldogulni, vagy idegenkedik(!) a jelzálog bejegyzéstől, az is részesül kárenyhítésben.
A költségvetési pénzből történő (használt) lakás vásárlásának lehetősége a megsemmisült lakóházhoz hasonló alapterületű és komfortfokozatú (illetve a minimális követelményeknek megfelelő komfortfokozatú) eladó lakóépületekre terjed ki. A megvásárolható lakóház forgalmi értéke lényegesen magasabb lehet a megsemmisült lakóház forgalmi értékénél. Például egy régi, esetleg elhanyagolt állagú vályogház tulajdonosa értelemszerűen választhat lakható, jó állapotú, stabil téglaházat (a korábbi alapterületnek és komfortfokozatnak megfelelően).
Akinek lakhatása másutt megoldott, pénzbeli kártérítésre tarthat igényt, de csak a megsemmisült lakóépület károsodását megelőző forgalmi értéknek megfelelő összeg erejéig. Ha a károsult ezt lakóház vásárlására kívánja költeni, akkor az említett régi, elhanyagolt állagú vályogház tulajdonosa lényegében ugyanolyan állapotú és méretű, régi lakóházat képes vásárolni.
A sérült, de még felújítható lakóházak tulajdonosainak kárenyhítési rendszerét értelemszerűen illeszteni kellett a lebontott lakóházak esetében érvényesülő kárenyhítési rendszerhez. A károsult a házat az állam szolgáltatásaként helyreállítja, de megoldhatatlan a károsodott lakóház helyett másik lakóépület biztosítása, illetve a sérült lakóépület károsodást megelőző forgalmi értékének megfelelő kártérítés.
A helyreállítás során felmerült egyedi kérdésekben a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság több állásfoglalást adott ki.
•	A panaszos lakóházának helyreállítását az állam kizárólag építési szolgáltatás formájában biztosítja.
•	A támogatásról nem jogszabály rendelkezik, ezért a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal sem rendeletet(!) hoz, hanem szerződést, illetve megállapodást köt a károsultakkal.
•	Az "újjáépítés" fogalomkör kizárólag a megsemmisült vagy szakértői vélemény szerint (határozat alapján) lebontandó épületekre terjed ki, az építési, műszaki eljárással lakhatóvá tehető építmények esetében a "helyreállítás" terminológia a használatos.
•	A helyi lakosok vis maior támogatási lehetősége a 9/1998. (I.23.) Kormányrendelet alapján fennáll, azonban ez csak lehetséges és nem kötelezően előírt feladat az önkormányzat számára. (A korábbi években a Kormány biztosított pénzeszközöket az önkormányzatok részére az ár- és belvízkárosultak szociális és lakáscélú támogatása érdekében; ez évben az események sajátossága miatt a károk szolgáltatásként történő felszámolása mellett döntött.) Jánd település önkormányzata feltehetően nem rendelkezik pénzeszközzel a helyi lakosok lakáscélú támogatására, vélhetően ismeri a panaszos család szociális helyzetét és bizonyára tudomásul vette, hogy a károsultak - így a panaszos család is - az államtól kapják meg a szükséges segítséget, tehermentesítve ezzel az önkormányzatot is.

2.	Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei  Katasztrófavédelmi Igazgatóság 
A panaszos két ízben fordult írásban az Igazgatósághoz. Az első levélben segítséget, támogatást kért, hogy az APEH megyei szervezete bizonyos kedvezményeket biztosítson a vállalkozásuk számára. A Katasztrófavédelmi Igazgatóság levelet intézett az APEH-hez, hogy az árvízkárokra tekintettel a méltányosságot megkaphassák. A második levélben két számla kiegyenlítését kérte, melyet attól a vállalkozótól kaptak, akivel elvégeztették azon munkálatokat, amelyet - a panaszos álláspontja szerint - közvetlen életveszély elhárítása indokolt. Ezt a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság 3/2001. (V.7.) sz. határozata alapján elutasították. A panaszos család ezt követően 2001. június 30-án a helyreállításra vonatkozó megállapodást aláírta. Később, 2001. augusztus 30-án a panaszosok egy "szándéknyilatkozatot" juttattak az Igazgatósághoz, melyben a csatolt statikai és épületdiagnosztikai szakértői vélemény szerint kérték a megváltozott műszaki állapotok miatt a házuk bontását. Ezzel kapcsolatban a Közigazgatási Hivatalnak és a Tárcaközi Bizottságnak van joga dönteni. Az 1033/2001. (IV.12.) Korm. határozat értelmében nincs lehetőség arra, hogy a panaszos saját szervezésű kivitelezéssel oldja meg az ingatlanán végrehajtandó feladatokat.

3.	Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal
A panaszos család ingatlana a 2001. évi tiszai árvíz során kisebb mértékben károsodott. A tulajdonosok -  miután a lakóházban kereskedelmi tevékenységet folytattak és biztosításuk is volt - nem várták meg a szervezett segítséget, hanem saját erőből helyreállították a károsodott épületszerkezetet és egyéb megrongálódott berendezést. Ezt követően kérték az önerőből elvégzett helyreállítás költségének megtérítését.
A 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére vonatkozó 1033/2001. (IV.12.) Korm. határozat 3/a. pontja értelmében a Kormány biztosítja az árvíz során keletkezett építménykárok újjáépítés, építési szolgáltatás formájában történő természetbeni térítést. Ezen előírás alapján döntött úgy a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság 2001. április 23-i ülésén, hogy a felújítandó épületek pénzbeli kártérítése nem lehetséges, a károsultak építési szolgáltatást vehetnek igénybe, melyre a kivitelezőkkel szerződést kell kötniük.
A panaszos családot tájékoztatták erről a döntésről. Határozat hozatalára azért nem kerülhet sor, mert a kormányhatározat nem jogszabály, így államigazgatási hatáskört sem adott a közigazgatási hivatal vezetőjének, csupán bizonyos - polgári jogi jellegű - megállapodások aláírására hatalmazta fel. A kormányhatározat 2/g. és 3/a. pontjaiban szereplő meghatározások közül az újjáépítés az elbontott, megsemmisült lakásokra vonatkozik, míg az építési szolgáltatás a helyreállítási munkálatokra. A panaszos esetében a már elvégzett helyreállítás pénzbeli megváltására nincs lehetőség.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1999. évi LXXIV. törvény a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről
Az Országgyűlés az Alkotmányból, a nemzetközi egyezményekből eredő feladatok teljesítése érdekében, valamint az életet és a vagyonbiztonságot, a természetes és épített környezetet veszélyeztető természeti és civilizációs katasztrófák megelőzése és károsító hatásai elleni védekezés egységes irányítási rendszerének kialakítása és működtetése, továbbá a veszélyhelyzetben, illetve a katasztrófa sújtotta területeken alkalmazható szabályok bevezetése céljából a következő törvényt alkotja:
Általános szabályok
1. § (1) A katasztrófák megelőzése és az ellenük való védekezés (a továbbiakban: katasztrófavédelem) nemzeti ügy. A védekezés egységes irányítása állami feladat.
(2) Minden állampolgárnak, illetve személynek joga van arra, hogy megismerje a környezetében lévő katasztrófaveszélyt, elsajátítsa az irányadó védekezési szabályokat, továbbá joga és kötelessége, hogy közreműködjön a katasztrófavédelemben.
2. § (1) A védekezést és a következmények felszámolását az erre a célra létrehozott szervek és a különböző védekezési rendszerek működésének összehangolásával, valamint a polgári védelemről szóló 1996. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Pvt.) alapján létrehozott polgári védelmi szervezetek, a hivatásos katasztrófavédelmi szervek, a hivatásos önkormányzati tűzoltóság, a gazdálkodó szervezetek, a Magyar Honvédség, a Határőrség, a rendvédelmi szervek és az állampolgárok, továbbá az Országos Meteorológiai Szolgálat, az Országos Mentőszolgálat, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, az önkéntesen részt vevő társadalmi szervezetek, valamint a civil és az erre a célra létrehozott köztestületek, továbbá a nem természeti katasztrófák esetén annak okozója és előidézője, az állami szervek és az önkormányzatok (a továbbiakban együtt: katasztrófavédelemben részt vevők) bevonásával, illetve közreműködésével kell biztosítani.
(2) A katasztrófavédelemben részt vevők feladataikat - ha jogszabály másként nem rendelkezik - e törvény alapján, illetőleg a polgári védelmi kötelezettség keretében látják el.
Értelmező rendelkezések
3. § E törvény alkalmazásában:
h) Katasztrófasegély: a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételeknek a központi költségvetésben létrehozott tartalékából történő biztosítása.
i) Katasztrófa sújtotta terület: az a terület, ahol a katasztrófa károsító hatása érvényesül, és ezt a Kormány kinyilvánítja.
j) Katasztrófavédelem: a különböző katasztrófák elleni védekezésben azon tervezési, szervezési, összehangolási, végrehajtási, irányítási, létesítési, működtetési, tájékoztatási, riasztási, adatközlési és ellenőrzési tevékenységek összessége, amelyek a katasztrófa kialakulásának megelőzését, közvetlen veszélyek elhárítását, az előidéző okok megszüntetését, a károsító hatásuk csökkentését, a lakosság élet- és anyagi javainak védelmét, a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosítását, valamint a mentés végrehajtását, továbbá a helyreállítás feltételeinek megteremtését szolgálják.

•	1025/2001. (III. 23.) Korm. határozat a beregi térségben 2001. év tavaszán keletkezett árvízi károk enyhítéséről
3. A Kormány kötelezettséget vállal arra, hogy
a) az elpusztult vagy megrongálódott lakásokat legalább a veszélyhelyzet bekövetkeztét megelőző minőség és komfortfokozat szerint újjáépíti. Ennek 100%-os fedezetét a költségvetésből biztosítja;
b) az önkormányzati kötelező feladatok ellátásához szükséges épületeket, utakat (tulajdoni, kezelői formáiktól függetlenül), hidakat, egyéb műtárgyakat és kompokat a veszélyhelyzetet megelőző használhatósági szinten helyreállítja. Ehhez a fedezetet 100%-ban a költségvetésből biztosítja.
4. A Kormány az újjáépítéssel kapcsolatos soron kívüli feladatokat az alábbiakban határozza meg:
a) A katasztrófát követő újjáépítés és helyreállítás során a közbeszerzésről szóló 1995. évi XL. törvény 6. §-ának h) pontját kell alkalmazni.
......
8. A Tiszán levonuló árvíz kapcsán elrendelt védekezés költségeit a továbbiakban is elsősorban a megyék vis maior kereteiből kell finanszírozni; az azt meghaladó költségeket a költségvetés megtéríti.

•	1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére
2. A helyreállítás és újjáépítés végrehajtásának irányelvei a következők: .....
g) ha a károsult nem fogadja el az építési, újjáépítési szolgáltatást, akkor az állam a lakóépület tényleges kárát téríti meg, melyről a megyei közigazgatási hivatallal köt megállapodást;

•	A Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság  3/2001. (V. 7.) határozata
6. Helyreállítás csak építési szolgáltatással történhet, a károsodott által aláírt egyszerűsített  szerződés alapján, amelyet a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének megbízása alapján a települési újjáépítési biztos és az illetékes műszaki ellenőr ír alá, amelyet a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője ellenjegyez. Megegyezés hiányában az illetékes építési hatóság eljárása alapján kell dönteni.

•	1104/2001. (XI. 12.) Kormány határozat a 2001. évi  tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei  települések helyreállításáról és újjáépítéséről szóló 1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat módosításáról.
A Kormányhatározat többek között határidők részbeni végrehajtását rögzíti, illetve határidő módosításról rendelkezik, és más technológiai eljárásokat rögzít. A Kormányhatározat nem szól arról, hogy a károsult nem kérheti a kára megtérítését és kizárólag csak építési szolgáltatásra jogosult.

•	179/1999. (XII. 10.) Korm. rendelet a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény végrehajtásáról
A katasztrófasegély nyújtásának szabályai
16. § (1) A hazai és nemzetközi segítségnyújtásra fordítható előirányzat (vis maior alap) az éves központi költségvetésben külön kerül jóváhagyásra. Az előirányzat felhasználásáról a KKB javaslatát figyelembe véve a Kormány dönt. A végrehajtásba bevont szervek és szervezetek katasztrófa elleni védekezéssel összefüggő visszapótlási költségeiről, a visszapótlás eseteiről, illetve mértékéről a Kormány dönt.
(2) A katasztrófasegély felhasználására vonatkozó döntés-előkészítési feladatokat a KKB végzi és a Kormány dönt annak mértékéről.
(3) A Kormány által jóváhagyott keretből kell biztosítani a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosításához nyújtandó katasztrófasegélyt.
(4) A keretek elosztására - a katasztrófa sújtotta területek védelmi bizottságainak, valamint a védekezésben részt vevő szervek vezetőinek véleménye alapján - a KKB tesz javaslatot a Kormánynak. A döntésnél az azonos helyzetben lévők esetén előnyben kell részesíteni azon településeket, amelyek a felkészülés, a megelőzés érdekében megtették a lehetőségeknek megfelelő, szükséges intézkedéseket.
(5) A védekezés során felmerülő költségek jogszerű felhasználásáért helyi szinten a polgármesterek, megyei szinten a védelmi bizottságok elnökei a felelősek.
A katasztrófavédelemmel kapcsolatos anyagi-pénzügyi ellátás
17. § (1) A katasztrófavédelem központi védekezési költségeit - az önvédelmi jellegű katasztrófavédelmi szervezetek fenntartási és működési költségei kivételével - az állam viseli, azokat a központi költségvetésben a Belügyminisztérium, illetőleg a minisztériumok és az országos hatáskörű szervek fejezeteiben Katasztrófavédelem cím alatt kell előirányozni.

•	232/1996. (XII. 26.) Korm. rendelet a vizek kártételei elleni védekezés szabályairól
1. § E rendelet alkalmazásában:
3. a védekezés államigazgatási feladatai: a védekezéssel összefüggő rendvédelmi, szociális és egészségügyi hatósági, továbbá a műszaki feladatok ellátásához szükséges munkaerő, eszköz, anyag, felszerelés rendelkezésre állása, valamint a vizek kártételei által fenyegetett területeken az élet- és vagyonbiztonság érdekében végzendő megelőző és operatív feladatok;

•	1992. évi  XXXVIII. törvény az államháztartásról
Az Országgyűlés annak érdekében, hogy az államháztartási rendszer újraszabályozásával elősegítse az államháztartás kívánatos pénzügyi egyensúlyát; figyelemmel a jogállamiság működésében az állami feladatvállalást meghatározó közmegegyezésen nyugvó új törvényekre; a közpénzekkel való hatékony és ellenőrizhető gazdálkodás garanciáinak megteremtésére; érvényesítve a teljesség, a részletesség, a valódiság, az egységesség, az áttekinthetőség és a nyilvánosság alapelvét; az államháztartásról az alábbi törvényt alkotja:

•	1995. évi XL törvény a közbeszerzésekről
Az Országgyűlés az államháztartás kiadásainak ésszerűsítése, a közpénzek felhasználása átláthatóságának és széles körű nyilvános ellenőrizhetőségének megteremtése, továbbá a közbeszerzések során a verseny tisztaságának biztosítása érdekében, a belföldi áruelőállítás és munkaerő-foglalkoztatás elősegítésének szempontjára is tekintettel - nemzetközi szerződéseinkkel összhangban - a következő törvényt alkotja:

•	9/1998. (I. 23.) Korm. rendelet a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásának, a céljellegű decentralizált támogatásának igénybejelentési, döntéselőkészítési és elszámolási rendjéről, valamint a Magyar Államkincstár finanszírozási, elszámolási és ellenőrzési feladatairól, továbbá a TÁKISZ feladatairól
34. § A helyi önkormányzat támogatást igényelhet - a 43. §-ban foglaltak kivételével - a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó (vis maior) esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével.
36. § (1) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel.
(2) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély és a lakhatás elemi feltételeinek megteremtéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (1) bekezdésben részletezett eljárás szerint.

•	1987. évi XI. törvény a jogalkotásról
Határozat
46. § (1) Az Országgyűlés, a Kormány, a kormánybizottságok, az önkormányzatok és az önkormányzatok szervei határozatban szabályozzák az általuk irányított szervek feladatait, a saját működésüket, és állapítják meg a feladatkörükbe tartozó terveket.
(2) E rendelkezés nem érinti az (1) bekezdésben felsorolt szerveknek az egyedi határozat meghozatalára vonatkozó jogát.
47. § (1) Az Országgyűlés, a Kormány és a kormánybizottságok határozatainak előkészítésére vonatkozó szabályokat e szervek állapítják meg.
(2) Az önkormányzat és az önkormányzat szervei határozatának előkészítésére vonatkozó szabályokat az önkormányzat szervezeti és működési szabályzata állapítja meg.
48. § (1) Az Országgyűlés és a Kormány elrendelheti egyes határozatainak a Magyar Közlönyben való közzétételét.
(2) Az önkormányzatok és az önkormányzat szervei határozataikat a hivatalos lapjukban, illetőleg a helyben szokásos módon tehetik közzé.

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
7. § (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.
(2) A jogalkotás rendjét törvény szabályozza, amelynek elfogadásához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat megállapította, hogy a megkeresett hatóságok válasza és eljárása nincs összhangban az ügyben érintett jogszabályok (a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény alapvető rendelkezései és általános szabályai), illetve jogszabálynak nem minősülő, de a panaszos szempontjából az elbírálás alapját képező Kormányhatározatokban foglaltakkal. 
	Megkereséseimben nem arról kértem tájékoztatást, hogy a bekövetkezett eseményért kit terhel  a felelősség, ugyanis az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság válaszában közölte, hogy a természeti csapás következtében keletkezett kárért sem az államot, sem az önkormányzatot nem terheli kártérítési felelősség. A természeti csapásokból eredő problémák közismertek, e körben a felelősség vizsgálata irreleváns és a panasz sem erre vonatkozott. A hivatkozott törvény egyértelműen leszögezi, hogy a védekezést és a következmények felszámolását az erre létrehozott szervek és védekezési rendszerek működésének összehangolásával, bevonásával és közreműködésével kell biztosítani. A törvényben nincs szó esetlegességről, lehetőségről, az Országgyűlés a katasztrófavédelemben résztvevők feladatáról alkotott törvényt.
	A vizsgálatban megállapítottam, hogy a törvényben szabályozott állami feladatvállalás - mint keretszabály - mellett a kárt szenvedett állampolgárok ügyeiben nincs egyértelmű eligazító jogszabály, amely mindenkor teljes bizonyossággal és egyértelműen meghatározza, hogy a katasztrófasegély milyen feltételekkel illeti meg az állampolgárokat. A jogalkalmazási bizonytalanságot fokozza, hogy
•	Kormányhatározat rendelkezik állampolgárok jogairól és kötelességeiről, tekintettel arra, hogy költségvetési pénzből használt lakás vásárlására, új lakás építésére, a megrongálódott épület felújítására stb. jogosultak a károsultak, melynek fejében jelzálogjog bejegyzése történik a kérdéses ingatlanra. A kormányhatározattal történő szabályozás következménye, hogy amennyiben az árvízkárosult nem tud egyetérteni a rá vonatkozó, a lakhatási lehetőséget biztosító döntéssel, úgy nincs számára jogszabályban biztosított lehetőség más megoldás kezdeményezésére, lévén hogy határozattal való döntés hiányában jogorvoslati lehetősége nincs. 
•	További bizonytalanságot jelent az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság tájékoztatása, mely szerint az állampolgároknak juttatott kárenyhítés azt az állampolgárt is megilleti aki "idegenkedik" a jelzálog intézményétől. Az idegenkedés alapján történő szabályozás nem létező jogintézmény, erre való hivatkozás és joggyakorlat teljes mértékben összeegyeztethetetlen a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, és nem felel meg az egyenlő elbánás elvének sem.
•	A panaszos ügyében az 1033/2001. számú Kormányhatározat a helyreállítás és újjáépítés végrehajtásának irányelvei között lehetőséget biztosít a pénzbeli megtérítésre, ti. ha a károsult nem fogadja el az építési, újjáépítési szolgáltatást, akkor az állam a lakóépület tényleges kárát téríti meg, melyről a megyei közigazgatási hivatal köt megállapodást.  
•	Nem fogadható el a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság  azon álláspontja, hogy a panaszos kérelmét a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság 3/2001. (V.7.) határozatának 6. pontja alapján utasították el, mivel a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság döntése nem módosíthatja a Kormányhatározatot, másrészt az 1033/2001. Kormányhatározat később sem került módosításra, tekintettel arra, hogy az 1104/2001. számú, és szeptember 12-én kelt kormányhatározat  nem érintette a károsult azon jogosultságát, hogy kérheti a tényleges kára megtérítését.
	A panaszos látva, hogy a kár megtérítésére nem kap lehetőséget, 2001. június 30-án aláírta az építménykár helyreállítására vonatkozó megállapodást. Későbbiekben a panaszos család észlelte, hogy az ingatlanuk műszaki állapotában jelentős romlás következett be, ezért statikai és épületdiagnosztikai szakértői vélemény csatolásával új kérelmet terjesztett elő a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságnál, hogy a helyreállítás helyett kérik az épület bontását, és újjáépítését. Erre vonatkozóan a vizsgálat lezárásáig választ nem kaptak. Korábbi - helyreállítási - kérelmüket nem vonták vissza.
A panaszos az előbbiekben kifejtett szabályozási megoldásra figyelemmel 
•	nem részesült a kár megtérítésének lehetőségében, 
•	ugyanakkor a 2001. június 30-án aláírt helyreállítási megállapodás ellenére építési szolgáltatást sem kapott, a helyreállítást végző, kijelölt építési vállalkozó a felújítást nem kezdte meg, 
•	a 2001. augusztus 30-án kelt azon kérelmére sem kapott választ, melyben a megváltozott műszaki okokra figyelemmel az épület bontását és újjáépítését kérte.

A vizsgálat megállapította, hogy 
•	a Kormány a károsultakat megillető jogoknak, és kötelezettségeknek kormányhatározattal történő szabályozásával,
•	az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság válaszában kifejtett álláspontjával és az ott felvázolt gyakorlattal, 
•	a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság döntésére alapított elutasítással, illetve 
•	a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal azon álláspontjának fenntartásával, mely szerint az 1033/2001. számú kormányhatározat értelmében a panaszos a kára megtérítésére nem jogosult, az Alkotmányban deklarált  jogorvoslathoz  való joggal és a jogalkotás rendjével kapcsolatos szabályozással összefüggésben visszásságot okozott.

Az  Alkotmány 57. § (5) bekezdése szerint "mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti." A vizsgált esetben a panaszosnak a szabályozási megoldásra tekintettel jogorvoslati lehetősége nem volt.
Az Alkotmánybíróság a 37/1993. (VI.9.) számú határozatában az alkotmányossági vizsgálat során azt a kérdést tette fel, hogy a szabályozási tárgy által alkotmányosan megkívánt jogforrási forma megfelel-e a támadott rendeleti szabályozásnak. Az AB ezért megvizsgálta, hogy a támadott rendeletek tartalmaznak-e olyan szabályokat, amelyek törvényi szabályozást igényelnek. A tartalmi vizsgálat alapján az AB megállapította, hogy a másodrendűnek tekintendő eljárási kérdések mellett a jogszabályok fizetési kötelezettséget írnak elő, meghatározzák annak mértékét és körét, tehát  olyan elemeket tartalmaznak, melyeket csak törvényben lehetne jogszerűen szabályozni. Az AB a testület állandó gyakorlatának megfelelően megállapította, hogy ez a formai alkotmánysértés is megalapozza az alkotmányellenességet. 
Az Alkotmánybíróság fenti megállapítása alapján megállapítottam, hogy a megfelelő szintű szabályozás hiánya, tehát a kormányhatározatban való szabályozás a jogorvoslati joggal kapcsolatosan visszásságot okozott. A katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvénnyel összefüggésben az eljárási kérdésekben is irányadó,  korábban kiadott, de ugyancsak vis maior esetekre vonatkozó 9/1998. (I.23.) Korm. rendelet alkalmazására pedig a vizsgált esetben nem volt mód, mivel a költségvetési támogatást az önkormányzatok nem kapták meg. Így arra sem volt lehetőség, hogy a panaszos ügyét a települési önkormányzat önkormányzati hatósági eljárásban bírálja el, és ezzel a jogorvoslathoz való jogot biztosítsa, tekintve hogy a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére kormányhatározat kiadására került sor.
A tulajdonhoz és a jogorvoslathoz való joggal kapcsolatos visszásság megállapításán túl sérült a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye is, mivel az érintett hatóságok az ügyben alkalmazandó kormányhatározatban foglaltakat nem alkalmazták, illetve olyan álláspontra helyezkedtek, hogy a kormányhatározatot Tárcaközi Bizottság döntése módosította, és az elutasítást erre alapozták. 
Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." Az Alkotmánybíróság a 11/1992. AB határozatában megállapította, hogy a jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják. 
A kormányhatározattal történő szabályozás ellenére a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére vonatkozóan jogalkotási javaslattal nem élek, mivel a  felújítási és újjáépítési munkálatok a térségben a közeljövőben befejeződnek. 
	Felhívom a Kormány figyelmét, hogy amennyiben a vis maior károk helyreállítására vonatkozó eljárást nem az önkormányzatok útján kívánja megoldani, úgy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok kiküszöbölése érdekében célszerű a megfelelő szintű jogszabály mielőbbi kiadása.

Kezdeményezés
1)	Felkérem Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóságot és a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottságot, hogy a panaszos által 2001. augusztus 30-án kelt és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatósághoz benyújtott - az épület bontására és újjáépítésére vonatkozó - kérelmét haladéktalanul bírálják el.

2)	Felkérem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját és Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a döntés eredményeként soron kívül intézkedjenek a megfelelő eljárás lefolytatásáról:
- az épületkár megtérítéséről vagy
- az épület bontásáról és újjáépítéséről vagy
- az épület építési szolgáltatással történő felújításáról.

Felkérem a Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság elnökét, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a kezdeményezésekkel kapcsolatos álláspontjukról, a megtett intézkedésről - lehetőség szerint - soron kívül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2001. október 3.                                                                                  Takács Albert