OBH 2330/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte a szomszédja engedély nélküli építkezését és az erre vonatkozó hatósági eljárás elhúzódását. Kifogásolta továbbá szomszédja zajos kárpitos tevékenységét.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálat indult, mert felmerült a jogbiztonság követelménye, tulajdonhoz fűződő  és a pihenéshez való alkotmányos jog sérelmének lehetősége.
Eljárásom során tájékoztatást kértem a kápolnásnyéki jegyzőtől.

Megállapított tényállás:
	A panaszos szomszédja engedély nélkül bővítette az ingatlanán lévő melléképületet. 1998-ban a jegyző a panaszos bejelentésére kötelezte az építtetőt, hogy a melléképület szabálytalan füstkivezetését szüntesse meg, a szabálytalanul felszerelt füstcsövet bontsa el. A Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal a fellebbezési eljárásban az első fokú határozatot megsemmisítette, és az elsőfokú hatóságot új eljárásra utasította. Döntésének indokolásában rámutatott arra, hogy nem tisztázottak a kifogásolt melléképület építésének körülményei, valamint, hogy fennmaradhat-e egyáltalán az épület és milyen funkcióval. Ezt követően a jegyző több ízben adott fennmaradási és továbbépítési engedélyt az építtető részére, amelyeket a másodfokú hatóság rendre megsemmisített.
Az utolsó, immár negyedik határozattal az építésügyi hatóság építtető részére fennmaradási és - szabályossá alakítás előírásával - továbbépítési engedélyt adott személygépkocsi tárolóra, miután abban az építési övezetben, amelyben az ingatlan van, más rendeltetésű melléképület nem helyezhető el. A panaszosok fellebbezése alapján a másodfokú építésügyi hatóság az első fokú határozatot kiegészítette, és megtiltotta a személygépkocsi tárolásától eltérő rendeltetést, valamint a melléképületben szilárd, vagy cseppfolyós tüzelőberendezés használatát.

Érintett alkotmányos jogok:
1949. évi XX. tv. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
  2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
70/D.§ (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Alkalmazott jogszabályok:  mellékletként csatolva

A vizsgálat megállapításai:
	A rendelkezésre álló iratokból megállapítottam, hogy a panaszosnak a szomszédja engedély nélküli építkezése ügyében 2 év elteltével született jogerős, érdemi döntés. A jegyző három alkalommal hozott az általa ismert, az önkormányzat helyi építésügyi szabályzatával ellentétes, illetve hiányos határozatot. A másodfokú hatóság iránymutatásának a jegyző nem tett eleget, a tényállást annak ellenére nem tisztázta, hogy erre a felettes hatósága kifejezetten felhívta.
Az Áe. 26. §-a értelmében a közigazgatási szerv köteles eljárása során a tényállást teljes körűen tisztázni. Hogy az építésügyi hatóság miért hozott három alkalommal is a helyi önkormányzat építésügyi előírásaival és az OÉSZ-szel ellentétes döntést, nem vizsgáltam, mert a kifogásolt határozatok keltétől számított egy év a panasz benyújtásakor már eltelt. Az Obtv. 17. § (4) bekezdése alapján pedig egy évnél régebbi hatósági döntések felülvizsgálatára hatásköröm nincs. A közigazgatási hivatal egyébként a törvénysértő határozatokat minden esetben megsemmisítette, és az első fokú hatóságot új eljárásra utasította.
	Az engedélyezési eljárást az első fokú hatóság felfüggesztette. Ezt a határozatot a másodfokú hatóság annak ellenére helybenhagyta, hogy nem voltak meg a felfüggesztés indokai. Az Áe. 37. §-a ugyanis akkor ad lehetőséget az eljárás felfüggesztésére, ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik. A tűzoltóság az építési, fennmaradási engedélyezési eljárásban szakhatóságként jár el, így állásfoglalást adott az ügyben, nem döntést hozott. A törvénysértést a másodfokú hatóságnak észlelnie kellett volna, és ennek alapján kellett volna eljárnia és nem helyben hagyni a jogszabálysértő döntést. A fentiekből arra a következtetésre jutottam, hogy a másodfokú hatóság intézkedése is, de alapvetően a jegyző döntése a panaszos által sérelmezett időhúzásra alkalmas volt.
	Fentiek alapján megállapítottam, hogy az 1998. végén indult építésügyi eljárásban tett nem megfelelő intézkedések az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal és az azzal szervesen összefüggő tisztességes eljárás követelményével kapcsolatban visszásságot okoztak.
	A rendelkezésre álló iratokból kiderült, hogy a panaszos kifogásolta a szomszédjának a melléképületben folytatott kárpitos tevékenységét is, mert az az évekkel korábbi kiegészítő tevékenységből egész napos zajos tevékenységgé vált. A panaszos alapkérelme már tartalmazta a kárpitos tevékenység elleni kifogását, a közigazgatási hivatal ki is tért rá olymódon, hogy a tevékenységet a lakóházban folytatják, és nem az eredetileg felvonulási épület helyére épült melléképületben. Az iratok tanúsága szerint sem a jegyző, sem a közigazgatási hivatal nem tett azonban semmilyen intézkedést a panaszos ez irányú kérelme ügyében. Bár a telepengedélyezésről szóló 20/1982. (X.12.) IpM rendeletet 1997-ben hatályon kívül helyezték, a kárpitos tevékenység okozta zajjal kapcsolatos panaszt érdemben el kellett volna bírálni. A zavarás miatt a jegyzőnek meg kellett volna vizsgálnia, hogy milyen eszköz áll a rendelkezésére a megfelelő intézkedés megtételéhez. Ilyen lehetett volna a birtokháborítási eljárás, amelynek során a zavarástól eltiltásról lehetett volna dönteni. A Ptk. 188. § (1) bekezdése értelmében ugyanis azt, akit a birtoklásában zavarnak, birtokvédelem illeti meg. A Ptk 191. §-a alapján pedig, akit birtoklásában zavarnak, egy éven belül a jegyzőtől kérheti a zavarás megszűntetését. A jegyző és a másodfokú hatóság is akkor járt volna el helyesen, ha tisztázzák a panaszossal, kéri -e a birtokháborítási eljárás lefolytatását, hiszen az  Áe. 16. § (3) bekezdése előírja, hogy a beadványt tartalma szerint kell elbírálni. Az 191/1996. (XII.17.) Korm. rendelet az elsőfokú hatósági döntések elleni fellebbezések elbírálását a megyei közigazgatási hivatal vezetőjéhez telepítette. A hivatal szervezetét, szervezeti egységeit  a szervezeti és működési szabályzata állapítja meg. Annak azonban, hogy az építési ügyeket elbíráló szervezeti egység által hozott határozatban, vagy önálló intézkedéssel a beadványban foglaltak miatt a jegyzőt a szükséges eljárás lefolytatására felhívják, semmilyen akadályát nem látom. Mindezek alapján arra az álláspontra jutottam, hogy a közigazgatási hivatal  építési ügyekkel foglalkozó szervezeti egysége mulasztott eljárása során, hiszen a panaszos a fellebbezésében is hivatkozott arra, hogy zavarja őt a szomszéd zajos tevékenysége.
	Figyelemmel arra, hogy a  panaszos által kifogásolt állapot jelenleg már több mint egy éve fennáll, nem kezdeményezem a jegyzőnek a birtokvédelmi eljárás lefolytatását. Az elhúzódó eljárás alatt megjelent a telepengedélyezési eljárásról szóló új jogszabály, amely szerint a kárpitosság telepengedélyköteles tevékenység. Annak vizsgálata, hogy a tevékenység végezhető-e a panasszal érintett ingatlanon, és milyen feltételekkel, a Korm. rendelet alapján lefolytatandó eljárásban kell tisztázni. A jogszabály megjelenésekor a hivatalában lévő gazdasági miniszter az országgyűlési biztos megkeresésére adott válaszában kifejtette, hogy a Korm. rendelet 7. §-a alapján a szomszédok tulajdonosi joguk zavartalan gyakorlásának biztosítása érdekében "a jegyző a telepengedélyt akkor adja meg, ha megállapítja, hogy a tevékenység a telep környeztében élők nyugalmát nem zavarja, egészségét nem veszélyezteti". Tájékoztatta a miniszter az országgyűlési biztost arról is, hogy a "Korm. rendelet 8. § szerinti jegyzői intézkedések kezdeményezői az államigazgatási eljárásban ügyfelek (Áe. 3. § (4) bekezdés), így a jegyző a törvény alapján köteles a megtett intézkedésekről szóló határozatát velük is közölni. A határozat tartalmi kellékeire, a jogorvoslati lehetőségre való felhívásra az Áe. rendelkezései az irányadók." Jelen esetben a panaszos társtulajdonosok beadvánnyal éltek a zajos tevékenység miatt.  Ennek alapján a települési önkormányzat jegyzőjének ellenőriznie kell, hogy a sérelmezett tevékenység  telepengedélyhez kötött tevékenység-e, s ha igen, fennállnak-e a jogszabályban előírt feltételek. A tényállás tisztázását követően pedig határozatban kell dönteni az Áe. 42. §-ában foglaltak szerint a kérelemben foglaltakról. Az OBH 1095/2001. számú ügyben arra az álláspontra jutottam, hogy a Korm. rendeletben  előírt határidő betartására a jogszabály a tevékenység gyakorlóját kötelezi, azonban semmilyen előírás nem tiltja meg, hogy a jegyző kötelezze őt a telepengedélyezési kérelem előterjesztésére e határidő lejárta előtt. A polgármesteri hivataltól kapott tájékoztatásból megállapítottam, hogy a jegyző a panaszos beadványára sem birtokháborítási, sem telepengedélyezési eljárást nem folytatott le. Fentiekre tekintettel megállapítottam, hogy az eljáró hatóságok mulasztásukkal a panaszosoknak az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosított tulajdonhoz fűződő jogukkal összefüggésben visszásságot okoztak.
	A mulasztásban megnyilvánuló visszásság megszűntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem 
	I.) Kápolnásnyék Község Önkormányzata  jegyzőjét, hogy  
	1.) A 80/1999. (VI.11.) Korm. rendelet alapján folytassa le a szükséges eljárást a panaszos szomszédságában  kárpitos tevékenységet folytató vállalkozóval szemben és annak eredményéről a panaszost is tájékoztassa;
	2.) Intézkedjen arról hivatalában, hogy a jövőben mind az eljárási, mind az anyagi jogi szabályokat maradéktalanul tartsák be.
	II.) Felkérem a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy intézkedjen arról hivatalában, hogy a jövőben mind az eljárási, mind az anyagi jogi szabályokat maradéktalanul tartsák be.
	Felkérem az ügyben érintett hatóságok vezetőit, hogy az ajánlásokkal kapcsolatosan kialakított állásfoglalásukról, illetve a tett intézkedésükről 30 napon belül tájékoztassanak.

Budapest, 2002. április 

Lenkovics Barnabás

Melléklet az OBH 3588/2001. számú jelentéshez

Alkalmazott jogszabályok: 
1957. évi IV. törvény  az államigazgatási eljárás általános szabályairól (a továbbiakban: Áe.)
16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be, továbbá jogszabály lehetővé teheti a kérelem elektronikus dokumentumban történő benyújtását, erre a célra elektronikus forma rendszeresíthető.
(3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.
26. § (1) A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le.
(2) A közigazgatási szerv által hivatalosan ismert és a köztudomású tényeket nem kell bizonyítani.
(3) Bizonyítási eszközök különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemle és a szakértői vélemény.
(4) A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
(2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be.
(3) A felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye.
66. § (1) A fellebbezésről a felettes közigazgatási szerv határoz.
(2) A felettes szerv a fellebbezéssel megtámadott határozatot és az azt megelőző eljárást megvizsgálja, tekintet nélkül arra, hogy ki és milyen okból fellebbezett. A vizsgálat eredményeként a határozatot helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti.
(3) A felettes szerv, ha az érdemi határozat hozatalához nincs elég adat, vagy a tényállás további tisztázása szükséges, a határozat megsemmisítése mellett az ügyben első fokon eljárt közigazgatási szervet új eljárásra utasíthatja, vagy a tényállás kiegészítése iránt maga intézkedik.

1959. évi IV. törvény a polgári törvénykönyvről (továbbiakban Ptk.)
188. § (1) Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg.
(2) A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg.
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
(2)
(3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását.

1960. évi 11. tvr a polgári törvénykönyv végrehajtásáról  (továbbiakban Ptké.) 
26. § (1) A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes.
(2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.

1995. évi LIII. törvény  a környezet védelmének általános szabályairól (a továbbiakban Kvt.)
31. § (1) A környezeti zaj és a rezgés elleni védelem kiterjed mindazon mesterségesen keltett energia-kibocsátásokra, amelyek kellemetlen, zavaró, veszélyeztető vagy károsító hang-, illetve rezgésterhelést okoznak.
(2) A zaj és a rezgés elleni védelem keretében műszaki, szervezési módszerekkel kell megoldani:
a) a zaj- és a rezgésforrások zajkibocsátásának, illetve rezgésgerjesztésének csökkentését;
b) a zaj- és rezgésterhelés növekedésének mérséklését vagy megakadályozását;
c) a tartósan határérték felett terhelt környezet utólagos védelmét.

191/1996. (XII. 17.) Korm. rendelet a fővárosi, megyei közigazgatási hivatalokról
2. § (1) A közigazgatási hivatal közvetlenül a közigazgatási hivatal vezetőjének (a továbbiakban: hivatalvezető) vezetése alatt álló szervezeti egységekből, továbbá ágazati szakigazgatási szervekből (a továbbiakban: igazgatási szervek) áll. Amennyiben a Kormány kivételt nem tesz, a területi államigazgatási szervek - szervezeti és szakmai önállóságuk megtartásával - a hivatalvezető koordinációs és ellenőrzési jogkörébe tartoznak.
(2) A hivatalvezető vezetése alatt álló szervezeti egységek, valamint az igazgatási szervek egy költségvetési szervet képeznek.
9. § A hivatalvezető
a) vezeti a közigazgatási hivatalt, ellátja a költségvetési szerv vezetőjének hatáskörébe utalt feladatokat;
b) gondoskodik a közigazgatási hivatal igazgatási szervei feladatainak ellátásáról;
10. § A hivatalvezető, illetőleg az igazgatási szerv vezetője törvényben vagy kormányrendeletben megállapított ügyekben első fokú hatósági jogkört gyakorol, továbbá az államigazgatási eljárás általános szabályai szerint felettes szervként elbírálja a jogorvoslatokat minden olyan államigazgatási hatósági ügyben, amelyben első fokon a polgármester, a főpolgármester, a megyei közgyűlés elnöke vagy a megyei jogú város kerületi hivatalának vezetője, illetőleg a jegyző, főjegyző vagy a képviselő-testület hivatalának ügyintézője jár el, és amelyben a jogorvoslati eljárásra nem valamely területi államigazgatási szerv jogosult; e körben ellenőrzést folytathat.

80/1999. (VI.11.) Korm. rendelet a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezési rendjéről (továbbiakban: Korm. rendelet)
2. § (1) A rendelet mellékletében meghatározott tevékenységeket telepen vagy építményben, építményrészben, mint önálló rendeltetési egységben (a továbbiakban együtt: telep) csak telepengedély alapján lehet megkezdeni, vagy folytatni (a továbbiakban: telepengedély).
(2) A telepengedélyt az ipari, szolgáltató tevékenység végzésére, valamint a környezetre és az egészségre veszélyes anyagok és készítmények raktározására használt telepre a tevékenység folytatója kérelmezi.
3. § (1) A telepengedélyt a telep fekvése szerint illetékes települési önkormányzat (fővárosban a fővárosi kerületi önkormányzat) jegyzőjétől (a továbbiakban: jegyző) kell kérni.
(2) Új telep létesítése, vagy a telepengedéllyel rendelkező telepen folytatott tevékenységi kör bővítése, megváltoztatása vagy módosítása esetén az új telep használatba vételét (építési tevékenység végzése esetén a használatbavételi engedélyezési eljárást követően), illetve a tevékenységi kör bővítésével, megváltoztatásával, módosításával járó tevékenység megkezdését megelőzően kell a telepengedélyt kérni.
Jogerős telepengedély nélkül a tevékenységet megkezdeni, folytatni, illetve módosítani nem lehet.
4. § A telepengedély kiadására irányuló kérelemben meg kell jelölni, illetve mellékelni kell
m) a környezetre gyakorolt hatást (talaj, felszíni és felszín alatti vizek, zaj, bűz, füst, tűz- és robbanásveszély, üzemszerű szennyezés kibocsátása stb.) és az esetleges üzemzavar miatt várható környezeti hatások elkerülésének módját,
n) a környezetre veszélyes technológiák alkalmazása esetén a külön jogszabályban meghatározott környezeti kárelhárítási tervet,
5. § (1) Abban az esetben, ha a kérelmező nem rendelkezik korábbi telepengedéllyel, illetve, ha a telepengedélyezési eljárást nem előzte meg építésügyi hatósági engedélyezési eljárás, úgy a jegyző az építésügyi hatóság szakhatósági állásfoglalása alapján a telepengedély kiadására vonatkozó döntése előtt köteles meggyőződni arról, hogy a településrendezési tervben meghatározott övezeti besorolás alapján a kérelemben feltüntetett telepen az adott tevékenység végezhető-e.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben foglalt övezeti besorolás alapján nem kizárt a tevékenység folytatása, úgy a jegyző köteles helyszíni szemlét tartani a telepen, amelyre az engedély kiadását kérik.
A jegyző a helyszíni szemléről értesíti
a) a kérelmezőt,
b) az adott ingatlan és a szomszédos ingatlan tulajdonosait (használóit, kezelőit, társasházak, lakásszövetkezetek esetén azok közös képviselőit),
c) az ÁNTSZ illetékes városi, fővárosi, kerületi intézetét,
d) az illetékes környezetvédelmi szakhatóságot,
e) az első fokú építésügyi szakhatóságot [ha a telep létesítéséhez építési engedély nem szükséges, vagy a működő telephelyen az eredetitől eltérő, a mellékletben felsorolt tevékenységet (is) kívánnak folytatni],
f) az első fokú vízügyi szakhatóságot,
Az első fokú építésügyi szakhatóságot és a vízügyi szakhatóságot csak akkor kell meghívni, ha ezen hatósági jogköröket nem a jegyző gyakorolja.
(3) A jegyző az értesítést - a kérelemben megjelöltek egyidejű megküldésével - a helyszíni szemle megtartása előtt legalább 15 nappal korábban küldi meg.
Az értesítésben a jegyző felhívja a (2) bekezdés b) pontjában foglalt meghívottak figyelmét, hogy távolmaradásuk a szemle megtartását nem akadályozza. Távolmaradás esetén a szemle időpontja előtt a jegyzőhöz írásban beadott észrevételeket a jegyző a szemlén ismerteti.
(4) A (2) bekezdés c)-j) pontjaiban megjelölt szakhatóságok szakhatósági állásfoglalásukat a szemle megállapításairól felvett jegyzőkönyvbe diktálhatják, vagy az azt követő 15 napon belül írásban közölhetik.
(5) A helyszíni szemlén a jegyző jegyzőkönyvben rögzíti a véleményeket és saját megállapításait.
7. § (1) A jegyző a telepengedélyt akkor adja meg, ha a szakhatósági hozzájárulások alapján megállapítja, hogy a telep megfelel a munkavégzésre (munkahelyre) vonatkozó előírásoknak, a tevékenység a telep környezetében élők nyugalmát nem zavarja, a dolgozók, a környezetben élők egészségét és a környezetet nem veszélyezteti.
(2) A jegyző a telepengedély megadására vonatkozó határozatáról a kérelmezőn kívül értesíti az eljárásban részt vevő hatóságokat és szervezeteket, valamint az Országos Munkabiztonsági és Munkaügyi Felügyelőség területi szervét.
8. § (1) A jegyző a telepengedéllyel kapcsolatban az engedély megadásakor - vagy lakossági bejelentésre indított vizsgálat, illetve a hatósági ellenőrzések megállapításai alapján később is - megfelelő határidő kitűzésével kötelezheti a telepengedély jogosultját meghatározott átalakítások vagy változtatások elvégzésére, illetve intézkedések megtételére.
10. § (1) Ez a rendelet a kihirdetését követő negyedik hónap első napján lép hatályba.
(2) Azok, akik e rendelet hatálybalépésekor már működő telepen végzik a rendelet hatálya alá tartozó tevékenységet, kötelesek 2002. december 31. napjáig telepengedélyt kérni.
Melléklet a 80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelethez
Telepengedélyhez kötött tevékenységek a TEÁOR alapján, ideértve az ezen tevékenységekkel kapcsolatos szolgáltatásokat is
36.11 Ülőbútor gyártása*

85/1997. (V.28.) Korm. rendelet a telepengedély alapján gyakorolható ipari tevékenységekről és a telepengedélyezés rendjéről szóló 20/1982. (X.12.) IpM rendelet hatályon kívül helyezéséről (továbbiakban: IpM. rendelet)

-------------------------   .    ------------------------