OBH 1406/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A Kiskegyed 2000. december 19-én megjelent cikkéből értesültem arról, hogy egy hajléktalan anya kislányával és élettársával sátorban lakott. Mivel az ügy összefüggésbe volt hozható a gyermekek kiemelt védelemhez fűződő jogával, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam.
	A családdal foglalkozó gyermekjóléti szolgálatoktól kértem, hogy a család gondozása során keletkezett dokumentumok másolatát küldjék meg. Az anya lakóhelye szerint illetékes gyámhatóságtól a kiskorú ügyében keletkezett gyámügyi iratok másolatát kértem, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás
	Az anya korábbi lakóhelyén, Sóskúton a gyermekjóléti szolgálat gondozta a családot. Az ottani családgondozó tudomására jutott, hogy a három kiskorú gyermeket nevelő anya két idősebb gyermekével a főváros XIII. kerületébe költözött. Mivel úgy ítélte  meg, hogy a családot a jövőben is gondozni kell, ezért a családgondozásról szóló iratokat 2000 márciusában megküldte a XIII. kerületi gyermekjóléti szolgálatnak.
	Az asszony két gyermekét az egyik XIII. kerületi óvodába íratta, melyet az óvoda gyermekvédelmi felelőse jelezett a gyermekjóléti szolgálatnak. A családgondozó az óvoda jelzése után tájékoztatta az óvoda gyermekvédelmi felelősét és a sóskúti családgondozót arról, hogy a család gondozását a továbbiakban ellátja, majd április elején levelet írt az anyának amelyben kérte, hogy keresse fel. Az anya a kérésnek nem tett eleget, ezért a családgondozó ismét levelet írt neki, amelyben jelezte, hogy meglátogatja a családot. Tájékoztatta arról is, ha nem tudja felvenni vele a kapcsolatot, akkor ezt köteles jelezni a gyámhatóságnak.
	Az anya egyik gyermekét Sóskúton hagyta a keresztszülőknél. A XIII. kerületi családgondozó ezért kérte az ottani családgondozót, hogy a kislány sorsát kísérje figyelemmel. A keresztszülők és a gyermek anyja április 26-án kérték, hogy a kislány családbafogadásához a gyámhivatal járuljon hozzá. Májusban az anya mindhárom gyermekét magához vette,  ezért a keresztszülők visszavonták családbafogadási kérelmüket.
	Az anya segélykéréséhez kérte a XIII. kerületi gyermekjóléti szolgálat közreműködését. Ekkor szóban ígéretet tett arra, ha a kerületből el akar költözni, akkor azt előre közli. Ezt nem tette meg. A családgondozó az óvoda jelzéséből értesült arról, hogy az anya május 8-án minden előzetes jelzés nélkül kiíratta gyermekét az intézményből. A családgondozó a jelzés után kereste, de az addig ismert lakcímen nem találta meg az anyát és gyermekeit. Az anyai nagymamától tudta meg, hogy a XXII. kerületbe költöztek. A családgondozó levélben tájékoztatta a XXII. kerületi gyermekjóléti szolgálatot a gyermekek veszélyeztetettségéről és még május 8-án elküldte a társintézménynek a családdal kapcsolatos iratanyagot.
	A XXII. kerületi gyermekjóléti szolgálat családgondozója a jelzést követően felvette a kapcsolatot az anyával, aki ekkor a kerület engedély nélkül működő anyaotthonában lakott. A családgondozó további információkat kért a családdal korábban foglalkozó XIII. kerületi családgondozótól. Próbálta a gyermekek óvodai felvételét intézni. Júniusban a családgondozó és a védőnő az anyát felkereste, de az engedély nélkül működő anyaotthon vezetője nem engedte be őket. A gyermekjóléti szolgálat a továbbiakban az anyával nem tudott kapcsolatot teremteni. Az anya rövidesen a XXII. kerületből is lakcíme hátrahagyása nélkül távozott. A kerületi gyermekjóléti szolgálat csak a Kiskegyed decemberi számából értesült arról, hogy a család ismét a kerületben van. Ekkor a családgondozó a cikkben megjelölt Kálvária dombon kereste, de nem találta az anyát és gyermekeit. Kérte a rendőrség ifjúságvédelmi felelősének segítségét, de így sem találták meg a őket.
	A családot a Magyar Máltai Szeretetszolgálat munkatársai találták meg 2000 decemberében a Budapest, III. kerületi Kiscelli kastély melletti tisztáson egy sátorban. A Szeretetszolgálat elhelyezte őket az egyik átmeneti szálláson ahol folyó év március 31-éig maradhattak volna. A III. kerületi rendőrkapitányság az anya ellen nyomozást folytat kiskorú veszélyeztetésének alapos gyanúja miatt. Mindezek miatt a III. kerületi gyermekjóléti szolgálat is értesült a gyermek veszélyeztetettségéről. Az átmeneti szállásról anya és gyermeke visszaköltözött a XIII. kerületbe. A családdal foglakozó gyermekjóléti szolgálatok és gyámhatóságok az anyát életmódja miatt nem tartották alkalmasnak gyermekei nevelésére, ezért az anyával vándorló gyermek ideiglenes hatályú gyermekotthonba utalását tervezték.  
	Folyó év januárjában az anya Várgesztesen létesített lakóhelyet. Ezen a településen mindhárom gyermeket családba fogadták.

Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
6. § (1) A gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez.
(2) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, személyiségének kibontakoztatásához, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez.
7. § (1) A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A gyermeket kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt nem szabad családjától elválasztani.
(2) A gyermeknek joga van - örökbefogadó családban vagy más, családot pótló ellátás formájában - a szülői vagy más hozzátartozói gondoskodást helyettesítő védelemhez.
12. § (1) A gyermek szülője jogosult és köteles arra, hogy gyermekét családban gondozza, nevelje és a gyermeke testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges feltételeket - különösen a lakhatást, étkezést, ruházattal való ellátást -, valamint az oktatásához és az egészségügyi ellátásához való hozzájutást biztosítsa.
39. § (2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése,
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,
c) az egészségügyi és a szociális ellátás, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése,
d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
70. § (1) A szülői felügyeletet gyakorló mindkét szülő vagy a szülői felügyeletet egyedül gyakorló szülő kérelmére - a különélő másik szülő meghallgatásával - a gyámhivatal hozzájárulhat ahhoz, hogy a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte vagy más családi ok miatt a gyermeket a szükséges ideig más, általa megnevezett család átmenetileg befogadja, gondozza és nevelje, feltéve, hogy a családbafogadás a gyermek érdekében áll.

A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az anya gyermekeivel együtt vándorló életmódra rendezkedett be. A családról tudó hatóságok és a gyermekjóléti szolgálatok bejelentett lakcímüktől függetlenül, tudomásuk szerint követték a család tartózkodási helynek változásait. A gyermekjóléti szolgálatok a család gondozásával kapcsolatban keletkezett iratokat átadták egymásnak.  A családgondozók felajánlották a segítségüket az anyának, aki azt csak részben vette igénybe. Az asszony magatartása gyermekeivel szemben felelőtlen, életvitele gyermeknevelésre alkalmatlan volt. Mire a gyermekjóléti szolgálatok gyermekeit veszélyeztető magatartása miatt hatósági intézkedést kezdeményezhettek volna az anya többnyire gyermekeivel együtt tovább vándorolt.
	Megállapítottam, hogy az ügyben eljáró gyermekjóléti szolgálatok, gyámhatóságok, védőnő között a jelzőrendszer működött. A rendőrség kérelemre a gyermekjóléti szolgálat segítségére volt. A Máltai Szeretetszolgálat, amikor megtalálta a családot gondoskodott elhelyezésükről. 
	A vizsgálat tapasztalatai szerint a családdal kapcsolatba kerülő szervek elsődlegesen segíteni akarták az anyát, csak akkor merült fel a gyermekek családból való kiemelésének lehetősége, amikor bebizonyosodott, hogy az anya a számára felkínált segítségekkel nem él, gyermekei fejlődését veszélyezteti. A gyermekek családbafogadásával azonban megelőzhető volt gyermekvédelmi gondoskodásba vételük.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a gyermekek kiemelt védelemhez fűződő alkotmányos jogának sérelmét nem az eljáró hatóságok és gyermekjóléti szolgálatok munkája okozta, ezért az ügyet az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján lezárom.

Budapest, 2001. április 10.

Gönczöl Katalin