OBH 6187/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Nagy Tiborné

Az eljárás megindítása
	A panaszos azért fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert a szomszédja engedély nélkül, illetve attól eltérően épített, de erre fennmaradási engedélyt kapott. Megítélése szerint a szabálytalan építmény miatt az ő ingatlanának a beépítési lehetőségei korlátozottak, és ezt a helyzetet szentesítette az építési hatóság eljárása. A vizsgálat az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosított, a tulajdonhoz, Alkotmány 57. § (1) bekezdésében deklarált, a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult. 

Az alkalmazott jogszabályok
Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Étv.) 
Az építésügyről szóló 1964. évi III. törvény (hatályon kívül helyezte az Étv.)
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.)
Az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról szóló 46/1997. (XII.29.) KTM rendelet.
2/1986. (II.27.) ÉVM rendelet az Országos Építésügyi Szabályzat közzétételéről (OÉSZ)
12/1992. (XI.24.) ÖK rendelet, Litér Község Összevont Rendezési Terve

Megállapított tényállás
	A panaszos szomszédja 1999 novemberében építési engedélyt kapott Berhida Nagyközség Önkormányzatának jegyzőjétől.
Mivel a megadott határidőn belül fellebbezés nem érkezett, az engedély jogerőssé és végrehajthatóvá vált.
A panaszos bejelentésére a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal megállapította, hogy a határozat jogsértő, mivel nem vette figyelembe az érvényes rendezési terv övezeti előírásait. Az OÉSZ 50. § (2) bek. c) pontja szerint ikerházas beépítés esetén a közös telekhatáron álló oldalfalban nyílás nem létesíthető. Ezzel szemben a tervdokumentáció szerint 4 db 60/60 cm-es ablak került engedélyezésre.
A Közigazgatási Hivatal az Áe. 71. § (2) bek. c) pontjára tekintettel felügyeleti intézkedést már nem tudott tenni, mivel az jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogokat sértett volna, ezért a Veszprém Megyei Főügyészség intézkedését kérte.
	Az eljáró ügyész óvást jelentett be, és indítványozta az óvásban kifogásolt határozat hatályon kívül helyezését és új elsőfokú eljárás lefolytatását.
Ezzel a berhidai jegyző nem értett egyet, így a Közigazgatási Hivatal másodfokon intézkedett. A törvénysértő határozatot hatályon kívül helyezte, és új eljárásra utasította a jegyzőt. Az új eljárásban a panaszolt szomszéd ismételten építési engedélyt kért és kapott, holott időközben a házat megépítette. Ezért a határozatot a Közigazgatási Hivatal ismét megsemmisítette és új (fennmaradási engedélyezési) eljárás lefolytatását rendelte el.
	Az új eljárás keretében fennmaradási engedélyt adott a szabálytalanul átalakított lakóépületre. A panaszos fellebbezése alapján az I. fokú határozatot a Közigazgatási Hivatal helybenhagyta.
	A fennmaradási engedély feltétele volt, hogy az épületen szabálytalanul elhelyezett ablakok helyett üvegtéglával a tűzfalat le kell zárni, valamint az oldalfalon elhelyezett palaborítást később - a szomszédos ingatlan tulajdonosa (a panaszos) által jogerős és végrehajtható engedély birtokában történő továbbépítés esetén - el kell bontani. Az elbontást - a kötelezés szabályai szerint eljárva - az I. fokú építésügyi hatóságnak kell biztosítania, ha az építtető a palaborítást önként nem távolítaná el a ház oldalfaláról.
	A 2000 júliusában jogerőssé vált II. fokú határozatot az engedély nélkül építkező nem hajtotta végre, az ablakokat nem falazta be.
	Az építési hatóság 2002. február 12-én levélben felszólította a panaszolt felet, hogy kötelezettségének haladéktalanul tegyen eleget, ellenkező esetben szabálysértési eljárást kell kezdeményeznie. A kötelezett azt válaszolta, hogy nem tud eleget tenni a határozatnak, mert a panaszos nem engedi be a területére, így "a szakemberek nem tudják felmérni a szükséges anyagmennyiséget". Ezután a hatóság a panaszost arról értesítette, hogy szomszédja írásban bejelentette, hogy az előírt munkákat elvégzi, amennyiben a felméréshez és a munkavégzéshez a lakótelkére történő bejutást a közösen egyeztetett időpontban lehetővé teszi.

A vizsgálat megállapításai
	A panaszos és szomszédja a köztük lévő közös oldalhatáron álló épületek tulajdonosai. Ebből az adottságból, és az országos építésügyi szabályokból, a helyi rendezési tervből következően épületeiknek tűzfallal kell csatlakozniuk egymáshoz. Az épületek elhelyezkedése folytán lényegtelen, hogy a két épület összeépített-e vagy sem, valamint az is, hogy pillanatnyilag természetben az oldalhatáron a két épület még nincs átfedésben teljes mélységében. A két azonos helyzetű, egymásnak etekintetben tükörképe ikerfél épület tulajdonosának jogai azonosak. Nincs közöttük különbség aszerint, hogy ki épít előbb. Nem hozhatja az előbb építkező érdekében hátrányos helyzetbe - az  esetleg később építkező - másik tulajdonost a hatóság azzal, hogy az egyik épület olyan bővítésére vagy átalakítására ad engedélyt, amely akadályát jelenti a másik épület éppilyen bővítésének vagy átalakításának. 

Megállapítottam, hogy a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal és a Veszprém Megyei Főügyészség intézkedése, valamint a fennmaradási engedélyezési eljárás lefolytatása - elvben - megszüntette a két tulajdonos közötti hátrányos megkülönböztetést.
	A jogerős és végrehajtható határozat (fent ismertetett) kikötései alkalmasak lehetnek arra, hogy a hatóság a panaszost az ingatlanához fűződő építési jogaiba visszahelyezze.
Azonban a 2000. júliusban jogerőssé vált határozat óta az ablakok befalazása nem történt meg, a helyzet változatlan. (Ennek fényében az is előrevetíti az árnyékát, hogy a palaborítást sem fogja önként elbontani a kötelezett, ha a panaszos építkezni kíván.)
Az elsőfokú hatóság a határozat végrehajtására a panaszos beadványai ellenére érdemben nem intézkedett. Az, hogy a két tulajdonos rossz viszonyban áll egymással, hogy a panaszos beengedi-e a szomszédot, a végrehajtásnak nem lehet akadálya. A tűzfal nyílás nélkülivé alakításához nem feltétlenül szükséges a szomszédhoz átmenni, főként nem a szükséges anyagmennyiség megállapításához. Nem fogadható el tehát az, hogy a kötelezettséget lassan két éve nem hajtja végre az építtető, és hogy érdemi végrehajtásra nem került sor a hatóság részéről. Sem pénzbírságot nem szabtak ki, de kilátásba sem helyeztek, sem a fennmaradási engedély megváltoztatását nem kezdeményezték (amíg még lehetett volna), és szabálysértési eljárást sem kezdeményeztek.
	Megállapítottam, hogy a berhidai jegyző (nevében mindenkor eljáró) mint építési hatóság a nem kellő hatékonyságú végrehajtással a panaszosnak a tulajdonhoz, valamint a tisztességes eljáráshoz való jogával kapcsolatban visszásságot okozott.
	Kezdeményezem, hogy az elsőfokú építési hatóság a végrehajtási eljárást folytassa le. A rendelkezésére álló eszközökkel intézkedjen a fennmaradási engedély kikötéseinek teljesítésére.
Felhívom egyben a panaszos figyelmét, hogy saját helyzetét is megkönnyíthetné, ha a rendezést elősegítené azzal, hogy a telkére a szomszédot beengedi. A befalazásnak a szomszéd saját épületéből ugyan nincs akadálya, de a felület elnagyoltságát, egyenetlenségeit stb. csak a panaszos felől lehet megszüntetni. (Az esetlegesen okozott kárt az építtető természetesen tartozik megfizetni, illetve helyreállítani.)

Budapest, 2002. április 30.

Lenkovics Barnabás