OBH 6141/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindítása:
	Panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy  a lakása fölött 1996. óta működő Kft iroda 7-8 órától este 9 óráig működik és az állandó zaj miatt menekülnie kell a saját lakásából. A padló nincs lefedve semmivel, elviselhetetlen a cipőkopogás, amihez hozzájárul a napi ügyfélforgalom által keltett zaj és a hatóságok nem intézkednek.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el, mivel a rendelkezésre álló adatok alapján alkotmányos joggal összefüggésben visszásságra lehetett következtetni.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Alkotmány 2. § /1/ bekezdés: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	Alkotmány 13. § /1/ bekezdés A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Alkalmazott jogszabályok:
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (továbbiakban: Áe.)
•	1959. évi IV. törvény a polgári törvénykönyvről (továbbiakban Ptk.)
•	A polgári törvénykönyv végrehajtásáról szóló 1960. évi 11. tvr (továbbiakban Ptké.) 

Megállapított tényállás:
	Eljárásom során tájékoztatást kértem a jegyzőtől az ügy állásáról. A megküldött válaszból az alábbiak állapíthatóak meg:
A panaszos 1997-ben birtokvédelmi eljárást kezdeményezett a lakása fölötti lakásból kialakított iroda zajos működése miatt. Az V. kerületi jegyző a kérelmet elutasította. A kérelmező a határozatot nem támadta meg keresettel. A panaszos 1999. novemberében ismételten bejelentést tett a jegyzőhöz, amelyben az iroda szigetelésének elrendelését kezdeményezte, mert állítása szerint annak működése nyugalmát éjjel-nappal zavarja. A műszaki hatóság a kérelmet - tekintettel arra, hogy a lakóház műemlékvédelem alatt áll - továbbította az eljárásra hatáskörrel rendelkező Országos Műemlékvédelmi Hivatal Műemlékfelügyeleti Igazgatóságához. Az első fokú műemlékvédelmi hatóság arról tájékoztatta a bejelentőt, hogy az ügy nem tartozik hatáskörébe, miután a 24/1992. (I.28.) Korm. rendelet alapján a zaj- és rezgésvédelmi jogszabályban foglaltak végrehajtása az önkormányzatok hatáskörébe tartozik. A megküldött iratokból kitűnik, hogy a műemlékvédelmi hatóság  1997. augusztusában fennmaradási engedélyt adott a Kft. részére engedély nélküli irodakialakításra. A bejelentés szerint az irodában az átalakítás során a födémben szerkezeti átalakítást nem végeztek, így a korábbihoz képest nem történt változás, ezért mint építésügyi hatóság nem áll módjában intézkedni. A panaszos ezt  követően az önkormányzat alpolgármesteréhez fordult segítségért. Az alpolgármester válaszában rámutatott arra, hogy bár megérti a panaszos problémáját, azonban az épületek általános norma szerinti kivitelezése esetén hatósági intézkedéssel az nem oldható meg.

 A vizsgálat megállapításai:
	A rendelkezésre álló iratok alapján az alábbiakat állapítottam meg.
A panaszos 21999-ben előterjesztett ismételt kérelme tartalma szerint ismételt birtokvédelmi kérelemnek tekintendő. A Ptk. 191. § (1) értelmében "Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését". A (4) szerint "A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani". A Ptké. 26. § (1) előírása szerint "A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes". A  (2) alapján "A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik."
	A jegyző  a kérelem alapján az építésügyi igazgatás szabályai szerint indította meg az eljárást és zajtszintmérést is elrendelt. A zajtszint mérés eredménye szerint az iroda által okozott zaj nem haladja meg az engedélyezettet. A keletkezett iratokat az építésügyi hatóság a hatóságnak küldte meg intézkedésre, miután a lakóépület műemlékvédelem alatt áll. Az Áe. 4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja. (2) Ha a közigazgatási szerv a felettes szervének utasítására nyolc napon belül nem hoz érdemi határozatot - a (3) bekezdésben foglaltak kivételével -, a felettes szerv az ügyfél kérelmére az ügyet magához vonja. A felettes szerv az ügyben első fokon jár el, vagy az első fokú eljárásra a mulasztóval azonos hatáskörű közigazgatási szervet - azzal egyetértésben - jelöl ki. A kijelölt közigazgatási szerv - ha jogszabály másként nem rendelkezik - harminc napon belül érdemi határozatot hozni köteles.
A műemlékvédelmi hatóság, hivatkozva a 24/1992. (I. 28.) kormányrendeletre, szintén hatáskör hiányát állapította meg az ügyben. A negatív hatásköri összeütközés miatt azonban egyik hatóság sem járt el az Áe. 8. § (1) bekezdés b.) pontja értelmében. E szerint ugyanis, "ha ugyanabban az ügyben több közigazgatási szerv állapította meg hatáskörének vagy illetékességének hiányát, és emiatt az eljárás nem indulhat meg vagy nem folyik, az érdekelt közigazgatási szervek kötelesek egymás között haladéktalanul megkísérelni a vita eldöntését." A hivatkozott jogszabályhely (2) bekezdése kimondja, hogy ha az (1) bekezdés szerinti eljárás 8 napon belül nem vezet eredményre, az eljáró közigazgatási szervet b.) pont:  hatásköri összeütközés esetén az Alkotmánybíróság jelöli ki. Jelen esetben az iratok tanúsága szerint egyik eljáró hatóság sem kezdeményezte az egyeztetést, és így az Alkotmánybíróság elé sem került kérelem a kijelölésre vonatkozóan.  Figyelemmel azonban, hogy a kérelem tartalma szerint nem építésügyi igazgatási eljárásra irányult, jelen ügyben kezdeményezést nem teszek a hatásköri kérdés megoldása ügyére. Az V. kerületi jegyző eljárásával megsértette az Áe. 16. § (3) bekezdésében foglaltakat, mely szerint "a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni" Emiatt megszegte az Áe. további előírásait is, amikor túllépve a törvényben előírt ügyintézési határidőt, nem intézkedett a hozzá benyújtott kérelemre. Az  Áe. 15. § (1) bekezdése az elintézési határidőről szólva rögzíti, hogy az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ezt a határidőt az Áe. 15 §. (3 ) bekezdése alapján az eljáró közigazgatási szerv vezetője indokolt esetben egy ízben, legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Ezeknél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
	Mindezeken túl, a 72/1995.(XII.15) AB határozat elvi éllel szögezte le:
" Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen.
A közigazgatási szerv kártérítési felelősségének bírósági megállapításából eredő fenyegetettsége ugyan valamelyest a határozat túlzott késedelem nélküli kiadására ösztönöz, de nem általánosan. A kár megtérítésére irányuló követelés ugyanis legfeljebb a mulasztás következményeként keletkezett kár utólagos igénylésére nyújt lehetőséget, magának a jogellenes helyzetnek a megszüntetésére nem. A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen.
Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.
(...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál.
	Mindezekre hivatkozva, a rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítottam, hogy az V. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának és az Országos Műemlékvédelmi Hivatal Műemlékfelügyeleti Igazgatóságának elhúzódó eljárása és az ügy érdemében döntést tartalmazó közigazgatási határozat meghozatalának elmulasztása visszásságot okozott a vizsgált alkotmányos jogokkal összefüggésben, figyelemmel a panaszos alkotmányos érdekeire is.
Megjegyzem, az, hogy valamilyen tevékenységet engedély alapján folytatnak, nem zárja ki a birtokháborítás megállapítását és annak alapján a birtoksértő magatartástól való tartózkodás kötelezettségének elrendelését.
A jegyző és a műemlékvédelmi hatóság eljárásukkal a jogbiztonság elvével összefüggésben és ezzel a tulajdonhoz fűződő (a tulajdonjog rendeltetésszerű gyakorlása, az ingatlan zavartalan használata vonatkozásában) alkotmányos joggal kapcsolatban visszásságot okoztak, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-a alapján

Felkérem 

•	az V. kerületi  Önkormányzat jegyzőjét, hogy 
a.) soron kívül hozzon határozatot a birtokvédelmi kérelemre
b.)  hívja fel munkatársai figyelmét mind az anyagi, mind az eljárási jogszabályok maradéktalan betartására.

•	Az V. kerületi jegyzőt és Országos Műemlékvédelmi Hivatal Műemlékfelügyeleti Igazgatóság igazgatóját, hogy a jövőben esetlegesen felmerülő hatásköri vita esetén az Áe.  8.  §-ában szabályozott módon járjanak el.

Budapest, 2001. szeptember 4.

Lenkovics Barnabás