OBH 5968/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	Az Országgyűlési Biztosok Panaszirodáján történt személyes meghallgatásakor a panaszos azt sérelmezte, hogy Pér Község Önkormányzat Képviselő-testülete több alkalommal is elutasította a szociális segély iránti kérelmét. A panaszos elmondta még, hogy a férjétől elvált, és a közös péri ingatlanból időlegesen elköltözött a gyermeke érdekében. Az állandó lakóhelyét azonban nem változtatta meg, és a hétvégeket, az ünnepeket ott töltik. Úgy véli, hogy ez a körülmény áll az elutasítások hátterében, holott szüksége lenne az önkormányzati támogatásra.
Az Alkotmányban biztosított gyermeki jogok (Alkotmány 67. § (1) bekezdés, valamint a szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 57. § (5) bekezdés) sérelmének a lehetősége miatt vizsgálatot indítottam.
Az eljárás során az Országgyűlési Biztosok Hivatala megkereste az önkormányzat jegyzőjét. A közölt információk és a megküldött iratmásolatok alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A megállapított tényállás
A panaszos a 2000. szeptember 8-án iktatott kérelmében az önkormányzattól átmeneti segély megállapítását kérte. Jövedelmének igazolására a panaszos a kérelméhez csatolta a munkáltatói igazolását, a gyermektartásdíjról szóló feladóvevényt, valamint gyermeke iskolalátogatási bizonyítványát.
A kérelmet a képviselő-testület 2000. szeptember 27-i ülésén bírálta el, és a 1164/2000. számú határozatában a kérelmet elutasította. indokolásában megállapította, hogy a kérelmező egy főre eső jövedelme meghaladja a mindenkori öregségi nyugdíj legkisebb összegét, továbbá azt, hogy "... a kérelmező nem a község közigazgatási területén él". A képviselő-testület a határozat jogi alapjául a 4/1999. számú Önkormányzati Rendeletét jelölte meg. A panaszos  jogorvoslati jogával nem élt, így a határozat jogerőre emelkedett.
A panaszos a 2000. szeptember 27-én iktatott további kérelmében gyermeke részére menzai térítési díjkedvezmény megállapítását is kérte az önkormányzattól. Az önkormányzat képviselő-testülete - ugyancsak a 2000. szeptember 27-i ülésén - elutasító döntést hozott. A döntésről kiadott 1208/2000. számú határozat indokolása ismételten a kérelmező jövedelmi viszonyait jelölte meg az elutasítás indokaiként, a határozat jogi alapját pedig a 3/1998. számú Önkormányzati Rendelet 10. § (3) bekezdés képezte. 

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
A panaszos e határozattal szemben sem élt a jogorvoslati jogával, ezért a hivatkozott határozat is jogerőssé vált. A panaszosnak az átmeneti segély iránti kérelmét a képviselő-testület a 2000. október 18-i ülésén ismételten megtárgyalta, mivel a panaszos kérte, hogy az átmeneti segély kérelmében megjelölt tankönyvvásárlási indoka figyelembevételével döntsön a testület. A 1257/2000. számú határozatában - a 4/1999. számú Önkormányzati Rendeletre való hivatkozással - a képviselő-testület ismételten elutasította a panaszos kérelmét. A határozat ellen a panaszos keresetet nem terjesztett elő, így az jogerőre emelkedett.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Sztv.)
32. §(3) Ha e törvény másként nem rendelkezik, az önkormányzat rendeletben szabályozza az önkormányzati pénzbeli ellátások megállapításának, kifizetésének, folyósításának, valamint ellenőrzésének szabályait.
45. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes kölcsön formájában is nyújtható.
•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvtv.)
147. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó ellátások intézményi térítési díját
a) helyi önkormányzat által fenntartott intézmény esetén a képviselő-testület,
b) nem állami szerv esetén a tulajdonos
évenként kétszer állapíthatja meg.
(2) A személyi térítési díj nem haladhatja meg az intézményi térítési díj összegét.
(3) Ingyenes ellátásban kell részesíteni a jogosultat, ha a térítési díj fizetésre kötelezett jövedelemmel nem rendelkezik.
(4) Az intézményi térítési díjról az ellátási területen élő lakosságot tájékoztatni kell.
148. § (7) A gyermek lakóhelye szerint illetékes önkormányzat a gyermek egyéni rászorultsága alapján további - gyermekenkénti - kedvezményt állapíthat meg különösen akkor, ha a gyermeket gondozó családban az egy főre jutó jövedelem összege nem haladja meg az öregségi nyugdíj legkisebb összegét. Az összeg számításánál a közös háztartásban élő közeli hozzátartozóként kell figyelembe venni a 19. § (4) bekezdésében meghatározott személyeket.
•	191/1999. (XII. 18.) Korm. rendelet a nyugellátások és a baleseti járadék emeléséről
2. § (1) Az 1999. december 31-ét követő, de 2001. január 1-jét megelőző időponttól megállapításra kerülő öregségi teljes nyugdíj legkisebb összege havi 16 600 forint.

A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítottam, hogy a péri önkormányzat - élve az önkormányzati rendeletalkotási jogával - az önkormányzat által biztosított gyermekvédelmi ellátásokról a 3/1998. számú Önkormányzati Rendeletében, a pénzben és természetben nyújtható szociális ellátásokról a 4/1999. számú Önkormányzati Rendeletében rendelkezett. Ez utóbbi rendeletében  foglaltak szerint az átmeneti segélyre azok a péri és mindszentpusztai állandó (helybeli) lakosok jogosultak, akik a létfenntartásukat veszélyeztető rendkívüli helyzetbe kerültek, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gondokkal küzdenek. (1. §) A család egy főre jutó nettó jövedelme - többek között - nem haladhatja meg a mindenkori saját jogú öregségi nyugdíj legkisebb összegét. (2. § ) A képviselő-testület - lehetőségéhez képest - évi egy alkalommal anyagi támogatásban részesíti iskolakezdéskor az általános és középfokú intézmények tanulóit.
A panaszos által becsatolt jövedelemigazolások alapján megállapítottam, hogy a kérelmező (és családja) egy főre jutó jövedelme 24.594 Ft volt, amely meghaladta a öregségi nyugdíj legkisebb összegét megállapító 191/1999. (XII. 18.) Korm. rendelet 2. § (1) bekezdésében meghatározott 16.600 Ft-ot, mint a 2000. évi öregségi nyugdíj legkisebb összegét. Az előzőekben részletezett - az átmeneti segély kérelmet elutasító - a hivatkozott mindkét képviselő-testületi határozat indokolásában az elutasítás egyik indokaként a kérelmező jövedelmi viszonyait jelölte meg a képviselő-testület. Az indokolás tartalmazta továbbá, hogy  a kérelmező nem a község közigazgatási területén él. Az idézett önkormányzati rendeletben foglaltak szerint az átmeneti segélyre való jogosultság szempontjából a helyben lakás valóban a juttatás egyik feltétele. Az Sztv. 45. § (1) bekezdés rendelkezése alapján a települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személynek, a rendeletében meghatározottak szerint átmeneti segélyt nyújt. A helyi rendeletalkotás tehát az Sztv. felhatalmazáson alapult.
A panaszos által igényelt mindkét szociális támogatás megállapításának - a helyi rendeletek alapján - az volt feltétele, hogy a panaszos jövedelme ne haladja meg a rendeletekben megállapított összeghatárt. Az egyéb feltételek megléte tehát a jogosultság megállapítása szempontjából irreleváns.
Az önkormányzat jegyzője által közölt információk szerint a helyben lakás körülményeire vonatkozó megállapítást azért tartotta szükségesnek külön kiemelni a képviselő-testület, mert a környezettanulmány alapján és a határozatok kézbesíthetetlensége miatt az a meggyőződés alakult ki, hogy a panaszos nem lakik életvitelszerűen a községben.
Az étkezési térítési díjkedvezményre vonatkozó kérelem elbírálásával kapcsolatban megállapítottam, hogy a kérelem  teljesítésének a jogi akadályát is alapvetően a panaszosnak és családjának az egy főre jutó jövedelme jelentette.
A panaszos a meghallgatásakor arra hivatkozott, hogy az egy főre jutó jövedelme alacsonyabb a mindenkori bérminimumnál. Az idézett jogszabályok alapján a jogalkotó azonban a szociális rászorultság elbírálásánál a jövedelemszámítás alapjául nem a bérminimum, hanem az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét határozta meg.
Mindezekre tekintettel a panaszost jogsérelem nem érte, és ezért az Alkotmányban biztosított gyermeki jogokkal, valamint a szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben az önkormányzat eljárása alkotmányos visszásságot nem idézett elő. Erre figyelemmel kezdeményezést, ajánlás nem teszek, az eljárásomat befejezettnek tekintem.

Budapest, 2001. július 12.

Lenkovics Barnabás