OBH 5885/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Varjú Gabriella

A vizsgálat megindítása
	A panaszos a beadványában a gyámhivatal eljárásának indokolatlan elhúzódását kifogásolta, melynek következményeként az unokájával való kapcsolattartása ügyében még nem született döntés.
A panasz összefüggésbe hozható az Alkotmányban rögzített jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz, jogbiztonsághoz, valamint a családhoz való joggal.
Az ügy kivizsgálására az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálat indult.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa tájékoztatást kért Budafok-Tétény Budapest XXII. kerületi Önkormányzat Gyámhivatalától (a továbbiakban: gyámhivatal) és a Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala Fővárosi Gyámhivatalától (a továbbiakban: fővárosi gyámhivatal) az eljárás folyamatáról,  jelenlegi állásáról.

A megállapított tényállás
	A panaszos az üggyel kapcsolatban már korábban is nyújtott be beadványt az Országgyűlési Biztosok Hivatalához. Az első, 2000. július 10-én kelt panaszában is azt sérelmezte, hogy az unokájával való kapcsolattartása ügyében a gyámhatósági eljárás indokolatlan elhúzódása miatt nem született döntés. Az ügy vizsgálatát követően az OBH 2723/2000. számú 2000. 09. 06-án kelt jelentésben megállapításra került a jogállamiság elvéből eredő tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő Alkotmányos visszásság. A jelentés külön ajánlást nem fogalmazott meg, mivel az elhúzódó eljárás ellenére a hatóság döntése teljes mértékben megfelelt a gyermek érdekeinek. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felhívta azonban a gyámhivatal vezetőjének figyelmét, hogy gondoskodjék a határidők fokozottabb betartásáról.
	A jelentésben megfogalmazott felhívás nem érte el a célját, a panaszos ugyanis 2000. november 22-én kelt beadványában ismételten kifogásolta a gyámhivatal elhúzódó eljárását.
	A gyámhivatal 2000. július 7-én hozott határozatában szabályozta a nagyszülői kapcsolattartást, mely ellen mindkét fél fellebbezést nyújtott be. A fellebbezéseket a gyámhivatal 2000. július 19-én kelt levelében továbbította a fővárosi gyámhivatalhoz. 2000. szeptember 12-én a fővárosi gyámhivatal a felterjesztett anyagot saját hatáskörben történő ügyintézés céljából visszaküldte a gyámhivatalnak.
A gyámhivatal 2000. szeptember 29-én a feleket október 11-ére idézte. Az adott időpontban csak a nagyszülők jelentek meg. Ekkor újabb időpontot egyeztettek, de a felek végül is csak október 30-án jelentek meg közösen a gyámhivatalban. Ekkor a gyámhivatal egyezséget kísérelt meg létrehozni, amely a felek változatlan álláspontja miatt nem jött létre.
Ezt követően a gyámhivatal az új eljárás keretében november 6-án visszavonta a  nagyszülői kapcsolattartásra vonatkozó határozatát. Ugyanezen a napon annak érdekében, hogy pszichológiai vélemény készüljön a gyermekről, a nagyszülőkről, és a felek kiskorú gyermekhez fűződő kapcsolatáról, igazságügyi szakértőt rendelt ki. 
Egyidejűleg kötelezte a kapcsolattartási ügyben érintett feleket, hogy keressék fel az igazságügyi szakértőt és közreműködésükkel járuljanak hozzá a vizsgálat eredményességéhez. A gyámhivatal a kirendelt igazságügyi szakértőtől - a szakértői vélemény elkészítésének esetleges akadályairól -  december 22-én kért tájékoztatást. A szakértői vélemény a gyámhivatalhoz a megkeresést követően sem érkezett meg. Így a gyámhivatal az eljárást a 2001. január 05-én kelt határozatával az igazságügyi szakértői vélemény megérkezéséig, de legfeljebb 6 hónapra felfüggesztette. Februárban a panaszos telefonált a gyámhivatalnak, hogy a szakértőhöz a férje súlyos betegsége, majd halála miatt nem tudott elmenni. Megígérte, hogy amint lehetősége lesz felkeresi az igazságügyi szakértőt. A gyámhivatal április 6-án ismételten megkereste a kirendelt szakértőt, hogy tájékoztatást kérjen a nagyszülői kapcsolattartás ügyében készülő szakértői véleményről. A szakértő május 4-én csak a nagyszülőről készített igazságügyi pszichológus-szakértői véleményt küldte meg. Ezért a gyámhivatal május 11-én  arra kérte a szakértőt, hogy a másik féllel és a gyermekkel készített szakértői véleményét is küldje meg, a kapcsolattartás mértékére történő javaslatával együtt. A rendelkezésemre álló dokumentumok szerint a nagyszülő kapcsolattartási ügyében mindezideig újabb döntés nem született.

Az ügy jogszabályi háttere 
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
15. § A Magyar Köztársaság védi a házasság és a család intézményét.

•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.... (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ha a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a közigazgatási szerv az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt. (2) A felfüggesztés tartama az elintézési határidőkbe (15. §) nem számít be. (3) A felfüggesztést elrendelő határozat ellen fellebbezésnek van helye.
61. § (1) Ha a közigazgatási szerv megállapítja, hogy a felettes szerv vagy a bíróság által még el nem bírált határozata jogszabályt sért, a határozatot módosítja vagy visszavonja. (2) A közigazgatási szerv az ügyfél jogorvoslati kérelme esetén a határozatot akkor is módosíthatja vagy visszavonhatja, ha a jogorvoslati kérelemben foglaltakkal egyetért, feltéve, hogy az ügyben nincs ellenérdekű fél. 
(3) A határozat módosítására, vagy visszavonására a közigazgatási szerv csak egy ízben, a határozat közlésétől számított egy éven belül jogosult. A szakhatóság a hozzájárulását (20. §) az ügyben eljáró közigazgatási szerv határozatának meghozataláig módosíthatja vagy vonhatja vissza. (4) A határozat módosítását vagy visszavonását jogszabály kizárhatja, vagy külön feltételhez kötheti. (5) A határozatot nem lehet módosítani vagy visszavonni, ha ez jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot sértene.

A vizsgálat megállapításai
	A  rendelkezésemre álló iratokat áttekintve a következőket állapítottam meg:
A panaszos beadványa, amelyben a hatósági eljárás elhúzódását kifogásolta, ismételten megalapozott. A fővárosi gyámhivatal a felterjesztett anyagot saját hatáskörben történő ügyintézés céljából 2000. szeptember 12-én küldte vissza a gyámhivatalnak. A gyámhivatal az eljárást csak 2001. 01. 05-én kelt határozatával függesztette fel az igazságügyi szakértői vélemény megérkezéséig, de legfeljebb 6 hónapra. A gyámhivatali eljárás elhúzódása két okkal függött össze: egyrészt, hogy a gyámhivatal a gyermek érdekében a felek között egyezséget kísérelt meg létrehozni, másrészt a szakértői vélemény elkészítésének késedelmével.
	A hatóságnak az érdemi határozatát a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghoznia. Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell. Jelen esetben a gyámhivatal vezetője a határidő meghosszabbításáról nem intézkedett. Amennyiben az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti. Ennek megfelelően a gyámhivatal végül is felfüggesztette az eljárást. A felfüggesztésnek azonban az eljárás további elhúzódásának megakadályozása érdekében a szakértő kirendelésével egyidejűleg kellett volna megtörténnie és nem majdnem két hónappal később.
	A 72/1995.(XII.15) AB határozat szerint: "A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen.
Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. (...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál."
	A 2000. szeptember 06-án kelt OBH 2723/2000. számú jelentésben az addigi eljárás késedelmes elhúzódásával kapcsolatban megállapításra került a jogállamiság elvéből eredő tisztességes eljáráshoz való Alkotmányos jog sérelme.
	A fentiek alapján megállapítottam, hogy a gyámhivatal 2000. szeptember 6-át követő eljárása a jogállamiság elvéből eredő tisztességes eljáráshoz, jogbiztonsághoz való Alkotmányos joggal összefüggésben ismételten visszásságot okozott. Az elhúzódó eljárás súlyosan sérti a gyermek családhoz való jogát is, hiszen a nagyszülővel való kapcsolattartási lehetősége azóta sincs megfelelően szabályozva, biztosítva.
	Mivel ugyanazok az eljárási hibák ismételten előfordultak, ezért az Obtv. 21. § (1) bekezdésében foglaltakra figyelemmel kezdeményezem a gyámhivatal vezetőjénél, hogy soron kívüli intézkedjen az eljárások elhúzódásának megakadályozása érdekében, és ennek keretében gondoskodjon az eljárást érintő határidők fokozottabb betartatásáról.

Budapest, 2001. július 11.

Takács Albert