OBH 5570/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a társasházukkal szomszédos ingatlanon épülő többlakásos épület szennyvízvezetési szolgalmi jogot alapító jegyzői határozat elleni fellebbezését nem továbbították az Áe-ben meghatározott határidőn belül az elbírálásra hatáskörrel rendelkező Fővárosi Közigazgatási Hivatalhoz.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálat indult, mert több alkotmányos joggal összefüggésben merült fel visszásság lehetősége.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Alkotmány 2. § (1) bekezdés: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	Alkotmány 57. § (5) bekezdés: 57. § (5) bekezdés  A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja. 

Alkalmazott jogszabály: 
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (továbbiakban Áe.)

Megállapított tényállás:
	A panaszos előző (OBH 2966/2000. sz.) és jelen beadványához csatolt iratokból megállapítottam, hogy a kérdéses építkezéssel érintett ingatlan szennyvízvezetésével kapcsolatban indult átvezetési szolgalmi jog megállapítása iránt eljárás. A jegyző az építkezők javára szolgalmi jogot alapított a panaszos tulajdonában is álló ingatlan terhére, 2000. május 12-én kelt határozatával. A panaszos fellebbezést nyújtott be az arra nyitva álló határidőn belül. A hivatalomban  érkeztetett panasz előterjesztéséig a fellebbezés nem került felterjesztésre a másodfokú hatósághoz és a jegyző saját hatáskörében sem bírálta el azt.

A vizsgálat megállapításai:
	Hivatalom a beadványban foglaltak alapján tájékoztatást kért a jegyzőtől. A válaszból megállapítottam, hogy a szolgalmi jog alapítását elrendelő határozat elleni fellebbezést a jegyző saját hatáskörében bírálta el, döntését a 2001. március 27-én kelt határozatával módosította, biztosítva ellene a jogorvoslatot. A határozatok tartalmával nem foglalkozom, mert tudomásom van arról, hogy a panaszos a határozatot megfellebbezte, a jogorvoslati eljárás folyamatban van.
Ugyanakkor az Obtv 16. § (1) bekezdése alapján -  mely szerint "Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva." - a jegyző elhúzódó eljárását vizsgáltam.
	Az Áe. 15. § (1) értelmében „Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg." A 42. § (1) bekezdése kimondja, hogy a közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz. 
	A 61. § (1) bekezdése lehetőséget ad arra, hogy ha a közigazgatási szerv megállapítja, hogy a felettes szerv vagy a bíróság által még el nem bírált határozata jogszabályt sért, a határozatot módosítja vagy visszavonja. A jogszabályhely (2) bekezdése szerint a közigazgatási szerv az ügyfél jogorvoslati kérelme esetén a határozatot akkor is módosíthatja vagy visszavonhatja, ha a jogorvoslati kérelemben foglaltakkal egyetért, feltéve, hogy az ügyben nincs ellenérdekű fél. 
	Mint arra a panaszos is hivatkozott, a törvény 65. § (2) A fellebbezést az ügy összes iratával a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül fel kell terjeszteni a felettes szervhez, kivéve ha a közigazgatási szerv a megtámadott határozatot visszavonja, illetőleg a fellebbezésnek megfelelően módosítja, kijavítja vagy kiegészíti. Jelen esetben  a jegyző elfogadta a fellebbezésben foglaltakat, ezért nem került sor a felettes szervhez történő iratfelterjesztésre. Ugyanakkor, ha a közigazgatási szerv saját hatáskörében bírálja el a fellebbezést, ugyanúgy vonatkozik az eljárásra az előírt ügyintézési határidő mint az alapeljárásban. 
	A rendelkezésre álló iratokban semmilyen adat nem utal arra, hogy közel egy évre lett volna szüksége a jegyzőnek új határozatot hozni. Ezzel az eljárással a jegyző súlyosan megsértette az Áe előírásait, s az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében garantált jogbiztonsághoz fűződő alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozott. Az elhúzódó eljárással az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében biztosított, a jogorvoslathoz  fűződő alkotmányos jogokkal kapcsolatban is visszásságot okozott a jegyző. Mindezeken túl, a 72/1995.(XII.15.) AB határozat elvi éllel szögezte le:
" Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen...A közigazgatási szerv kártérítési felelősségének bírósági megállapításából eredő fenyegetettsége ugyan valamelyest a határozat túlzott késedelem nélküli kiadására ösztönöz, de nem általánosan. A kár megtérítésére irányuló követelés ugyanis legfeljebb a mulasztás következményeként keletkezett kár utólagos igénylésére nyújt lehetőséget, magának a jogellenes helyzetnek a megszüntetésére nem...
	A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen... 
	Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. ... Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál."
	A mulasztását a jegyző eljárásom alatt saját hatáskörében orvosolta, ezért a konkrét ügyben ajánlást nem teszek.
	Szükségesnek tartom azonban a jövőbeni szabályos eljárások érdekében a jegyző figyelmét felhívni arra, hogy tartsa be és munkatársaival is tartassa be  mind az anyagi, mind az eljárási jogszabályokat, különös tekintettel az Áe-ben meghatározott ügyintézési határidőkre.

Budapest, 2001. augusztus 23.

Lenkovics Barnabás