OBH 5544/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mivel sérelmezte Tát Nagyközség Önkormányzatának a szemétszállítással kapcsolatos eljárását. Kifogásolta, hogy a szemétszállítási díj nem arányos az elszállított szemét mennyiségével.
A vizsgálatot az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indítottam.

A megállapított tényállás
	A panaszos sérelmezte, hogy a szemétszállítási díj számlázásánál úgy járnak el, mintha minden héten azonos mennyiségű szemetet szállítanának, holott gyakran előfordul, hogy nincs minden héten elszállítást igénylő szemét. Panaszos azt állítja, hogy nála nem keletkezik szállítást igénylő háztartási hulladék, tehát olyan szolgáltatásért kell fizetnie, amelyet nem is tud igénybe venni.
Az önkormányzat megkeresésemre közölte, hogy 2000. februárjában a képviselő-testület új rendeletet alkotott a települési tisztaságról és a települési szilárd hulladék kezeléséről.
A rendelet alapján ingatlanonként - tekintettel arra, hogy a településen kommunális adó is megállapításra került - 1 db 110/120 literes edény heti egy alkalommal történő ürítéséért nem kell hulladékszállítási díjat fizetni. Azoknak, akiknek - akár időszakosan is - ennél nagyobb mennyiségű háztartási hulladék keletkezik, a többlet ürítése után a rendelet mellékletében meghatározott díjat kell fizetni egyedi szerződés megkötésével. Ennek érdekében vezették be az edények különböző színű matricával történő megjelölését.
A jegyző álláspontja szerint ez összhangban van a vonatkozó jogszabályi előírásokkal és az Alkotmánybíróság e témában kiadott határozataival, mivel az edények számán keresztül igyekeznek az arányosságot biztosítani.
Az önkormányzat nem ért egyet a panaszos azon álláspontjával, hogy nála nem keletkezik elszállítást igénylő hulladék. A panaszossal megbeszélték a nem megfelelő hulladékgyűjtés és kezelés problémáját, annak környezetre káros hatásait, és részletesen elemezték mindezek következményeit, mellyel a panaszos is egyetértett.

Az ügy jogszabályi háttere

•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

•	1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról (a továbbiakban: Ötv.) 
8. § (1) A települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében .....: a  köztisztaság és településtisztaság biztosítása;...
10. § (1) A képviselő-testület hatásköréből nem ruházható át:
a) a rendeletalkotás;
16. § (1) A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.

•	2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról
2. § (1) A törvény hatálya kiterjed
a) minden hulladékra;
(4) A hulladékgazdálkodással összefüggő, e törvényben nem szabályozott kérdésekben a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Kt.) rendelkezéseit kell alkalmazni.
3. § E törvény alkalmazásában
c) települési hulladék: a háztartásokból származó szilárd vagy folyékony hulladék, illetőleg a háztartási hulladékhoz hasonló jellegű és összetételű, azzal együtt kezelhető más hulladék;
m) gyűjtés: a hulladék rendezett összeszedése, válogatása a további kezelésre történő elszállítás érdekében;
A fogyasztó kötelezettségei
12. § (1) A fogyasztó köteles a szervezett hulladékbegyűjtést - ideértve a szelektív hulladékbegyűjtési rendszereket is - igénybe venni.
Az ingatlantulajdonos kötelezettségei
20. § (1) Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: ingatlantulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni.
(2) Az ingatlantulajdonos a települési szilárd hulladékot - a települési önkormányzat, Budapesten a Fővárosi Önkormányzat (a továbbiakban együtt: települési önkormányzat) rendeletében (a továbbiakban: önkormányzati rendelet) meghatározott feltételek mellett -, az abban megjelölt hulladékbegyűjtő helyre vagy hulladékkezelő telepre külön engedély nélkül maga is elszállíthatja.
23. §
f) az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
A hulladékkezelési közszolgáltatási díj
25. § (1) A közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan,
a) a közszolgáltatás jellegét,
b) a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét,
c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket - beleértve a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségeit -, külön-külön meghatározva a szállítás és begyűjtés, illetve az ártalmatlanítás költségeit; utóbbi esetben a díjat, a kezelő létesítmény bezárását és lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és harminc évig történő monitorozás költségeit
külön jogszabályban meghatározott módon figyelembe véve kell meghatározni.

•	242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól
5. § A települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett.
(2) Indokolt költségnek és ráfordításnak minősül különösen a hulladékbegyűjtés, - szállítás és - ártalmatlanítás gyakorlásához szükséges, a hulladékártalmatlanító létesítmények, illetve a leeresztő helynek a közszolgáltatással kapcsolatos üzemeltetési és karbantartási költségei és ráfordításai, a környezetvédelmi kiadások és ráfordítások, valamint a közszolgáltatás körében működtetett létesítmények utógondozásának és monitorozásának a díjfizetési időszakra vetített költsége.
8. § (5) Nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állását igazolja.

•	1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (a továbbiakban: Ptk.) 
201. §-a  a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. 
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."
A Ptk. 226. §-a szerint 
"(1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.
(3) Hatósági ár megállapítására külön törvény szerint kerülhet sor."

•	1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény (a továbbiakban: Obtv.) 
16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bek.), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetőleg jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése szerint ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására - az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett - ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének.

Az érintett alkotmányos jogok

•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai
	A települési szilárd hulladék összegyűjtése a hulladékgazdálkodásról szóló törvény 21. § (1) bekezdés szerint: a települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgál-tatást (a továbbiakban: közszolgáltatás) szervez, és tart fenn.
E tevékenységet az önkormányzat megbízásából végző szervezet pedig értelemszerűen közszolgáltatást végző szervezetnek minősül, így tevékenységének vizsgálatára az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed.
	Az Alkotmánybíróság 9/2000. (III.31.) AB határozatában foglalkozott az indítványozó azon beadványával, melyben az egyik települési önkormányzatnak a települési szilárd hulladék összegyűjtésére, elszállítására és ártalommentes elhelyezésére irányuló kötelező közszolgálta-tás ellátásáról szóló alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését kérte. Álláspontja szerint a kifogásolt rendelet az Alkotmány 70/A. § (1) és (2) bekezdésében tiltott diszkriminációt valósított meg azáltal, hogy a szemétszállítási szolgáltatást igénybe nem vevő üdülőtulajdonost díjfizetésre kötelezte. Az indítványozó azt is sérelmezte, hogy az Ör.-ben foglalt szabályozás nincs tekintettel az ingatlant egyedül használó, idős tulajdonosok különös helyzetére.
	Az Alkotmánybíróság eljárása során megállapította, hogy az önkormányzat a települési szilárd hulladék elszállítása mint helyi közszolgáltatás megszervezése rendeleti szabályozásával törvényi kötelezettségének tett eleget és a Kötv. idézett rendelkezése alapján írta elő e szolgáltatás kötelező igénybevételét. E döntése kialakításakor azonban az Alkotmánybíróság figyelemmel volt - a helyi köztisztasági rendeletek alkotmányossági vizsgálatakor kialakult - általános gyakorlatára is, miszerint e közszolgáltatás feltételei szabályozásánál alkotmányos követelmény az érintett csoporthoz tartozók körülményeinek "megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal" történő értékelése. [54/1998. (XI.27.) AB határozat, ABH 1998. 492, 495.]
Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy a szolgáltatás-ellenszol-gáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása az önkormányzatokkal szemben is olyan alapvető követelmény, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalko-tásukkor nem hagyhatnak figyelmen kívül. (54/1998. (XI.27.) AB határozat, 52/1998. (XI.27.) AB határozat,  55/1998. (XI.27.) AB határozat stb.)
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósítja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
Lényeges követelmény, hogy a közszolgáltatás díja az általány jellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás ellenértékéhez közelítsen, a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülmé-nyeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. (43/1997. (VII.1.) AB határozat)
A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti az önkor-mányzatokkal szemben azt a követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározá-sakor a díj összegét nem a tényleges szemét kibocsátáshoz, és az elszállított szemét mennyi-ségéhez, hanem az azt tükröző más mutatóhoz (pl. a szobák és más helyiségek száma, nagysága, a lakásban élő személyek száma, kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósí-tására.
Az Alkotmánybíróságnak a témára vonatkozó döntéseiben megfogalmazott követelmények megvalósítása különböző módszerekkel is lehetséges. A gyakorlatban több önkormányzat is alkalmaz az alkotmányos követelményeknek megfelelő megoldást.
	A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szabályairól szóló 242/2000. (XII.23.) kormányrendelet 5. §-a szerint a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetni annak, aki a jogszabályok rendelkezési szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. A rendelet 8. § (5) bekezdése szerint nem tagadhatja meg a közszolgáltatás megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy a közszolgáltató számára a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére vonatkozó rendelkezésre állást igazolja. Az ismertetett jogszabályhelyek értelmében nem mentesülhet a díjfizetés alól az, aki a közszolgáltatást nem veszi igénybe. Az arányosság elvének rendeleti szabályozása azonban elengedhetetlen követelmény.
	A vizsgálatban megállapítottam, hogy az önkormányzat a hulladékgazdálkodásról szóló törvény 23. §. f) pontjában rögzítetteknek megfelelően az ingatlantulajdonost megillető esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét a rendeletében szabályozta, tekintve, hogy heti egy alaklommal 1 db 110/120 literes edény kiürítéséért Tát Nagyközségben nem kell díjat fizetni. Ez a kedvezmény teljességgel igazodik a kisebb háztartást vezető személy(ek) igényeihez.
	A vizsgálat a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem tárt fel, ezért a vizsgálatot - figyelemmel arra is, hogy a panaszos az önkormányzattal történt egyeztetést követően a szemétszállítással kapcsolatos  eljárással egyetértett - lezárom. 

Budapest, 2001. november 15.

Takács Albert