OBH 5389/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Scheilinger László

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében biztosított jogállamiság, jogbiztonságból eredő tisztességes eljáráshoz fűződő joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha a nyomozóhatóság az ismeretlen tettes ellen indított bűnügyben azért szünteti meg a nyomozást, mert nem állapítható meg az elkövető kiléte és a nyomozás folytatásától sem várható eredmény.
Panaszos azt sérelmezte, hogy a súlyos testi sértés kísérletének alapos gyanúja miatt tett büntető-feljelentése alapján indult ügyben a Nagykanizsai Rendőrkapitányság a nyomozást megszüntette. Ellene panaszt nyújtott be, amelynek a Nagykanizsai Városi Ügyészség helyt adott és a nyomozás folytatását rendelte el. A nyomozóhatóság azonban ismételten megszüntető határozatot hozott, amely ellen benyújtott panaszát és felülvizsgálat iránti kérelmét a városi ügyészség elutasította.
A panaszos és - megkeresésünkre - a Zala Megyei Főügyészség által rendelkezésünkre bocsátott iratok tanulmányozása eredményeként a következőket állapítom meg:
A beadványt tevő 2000. 02.10-én azért tett feljelentést, mert - több fenyegető tartalmú levelet követően - ismeretlen elkövető a családi háza udvarán elhelyezett Siesta típusú gázkályhája csatlakozását kilazította és ezzel gázszivárgást idézett elő. A Nagykanizsai Városi Rendőrkapitányság 2000. 03.08-án 347/2000.Bü. számon nyomozást rendelt el. Mivel a végrehajtott intézkedések nem eredményezték olyan bizonyítékok beszerzését, amelyekből az elkövető személyére következtetni lehetett volna, május 08-án az eljárást megszüntették. Az ellene benyújtott panaszának a Nagykanizsai Városi Ügyészség a B. 542/2000.sz. határozatával helyt adott és a nyomozás folytatását rendelte el, s előírta további nyomozati cselekmények elvégzését. A bűnügyben azonban a rendőrhatóság - a meghatározott pótlólagos cselekmények végrehajtását követően - ismételten megszüntető határozatot hozott 2000. 10. 09-én.
A városi ügyészség a 2000. 08. 03-án kelt panaszt elutasító határozatában  megállapította, hogy a nyomozóhatóság intézkedett az írásszakértői vizsgálat beszerzésére, a pótlólagos tanúkihallgatásokat foganatosította, azonban ezek a végrehajtott intézkedések sem eredményezték az elkövető személyének megállapítását. Mindezekre figyelemmel a nyomozás továbbfolytatására nem látott okot.
A panaszos ez ellen is panaszt nyújtott be a belügyminiszterhez, amelyet a városi ügyészségnek megküldtek elbírálásra. A teljes okirati felülvizsgálat eredményeként ismételten azt állapították meg, hogy a nyomozóhatóság szakszerűen járt el, minden tőle telhetőt elkövetett  az  ismeretlen   elkövető   személyazonossága    megállapítására,  az    intézkedések azonban nem jártak eredménnyel, ezért a nyomozást a törvény kötelező rendelkezésére figyelemmel meg kellett szüntetni. Mindezekre tekintettel a városi ügyészség az ismételt panaszt 2000. 11. 13-án hozott határozatával elutasította.
A panaszolt szervek a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (Be.) rendelkezései betartásával jártak el. Előírt kötelezettségeiknek (bizonyítékok beszerzése, tényállás tisztázása és az annak megfelelő döntések meghozatala) eleget tettek. A Be. 139. § (1) bekezdés b/ pontja pedig kötelező erővel rendeli el a nyomozás határozattal történő megszüntetését, amennyiben a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg az elkövető kiléte és az eljárás folytatásától sem várható eredmény.
Az országgyűlési biztosnak nincs törvényi felhatalmazása arra, hogy a nyomozóhatóságok helyett bizonyítékokat szerezzen be, azokat mérlegelje és tényállást állapítson meg. Ugyanígy nem vitathatja a nyomozóhatóságok mérlegelési jogkörének gyakorlásán alapuló, a nyomozás további sorsát érintő döntések szakmai megalapozottságát sem. Vizsgálatának meghatározóan arra kell irányulnia, hogy az eljáró szervek eleget tettek-e törvényes intézkedési kötelezettségeiknek, biztosították-e a jogorvoslathoz fűződő jogokat,  döntéshozatalukat megelőzően mérlegelési jogkörük alkotmányos kereteit nem lépték-e túl.
Mivel vizsgálatom ilyen jogsértésre utaló jeleket nem észlelt, azt állapítom meg, hogy a panaszos bevezetőben rögzített alkotmányos jogával összefüggően visszásság  nem keletkezett. Az ügy vizsgálatát azzal zárom, hogy az annak eredményét rögzítő jelentésem egy példányát a panaszoson kívül - tájékoztatás céljából - megküldöm a Zala megyei főügyésznek is.

Budapest, 2001. július 25.

Dr. Takács Albert