OBH 5325/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A panaszos a vámhivatal hivatásos állományú tagja. Beadványában Szekszárd Megyei Jogú Város Polgármesterei Hivatal Szociális Irodájának eljárását sérelmezte. Panaszában leírta, hogy a gyámhatóság magánügyben többször parancsnokán keresztül idézte. Az idézésekben megjelölt időpontokban nem tudott a megjelenni, ezért az ügyintéző a folyamatban lévő gyámügyi és büntetőeljárásról szóban és írásban tájékoztatást adott a parancsnokainak. A Vám-és Pénzügyőrség Országos Parancsnoka, a regionális parancsnokság és a közvetlen felettese  feljegyzést kért tőle ügye tisztázása érdekében. Véleménye szerint ezzel sérültek állampolgári és személyiségi jogai. Beadványában azt is sérelmezte, hogy lakcímváltozását bejelentette, ennek ellenére a gyámhatóság a gyámügyi iratokat illetékességből nem tette át a társhatósághoz.
	Mivel az ügyben felmerült az Alkotmányban rögzített demokratikus jogállamiságból eredő tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelme, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. A Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnokától, a Dél- Dunántúli Regionális Parancsnokságtól, a szekszárdi vámhivatal parancsnokától és Szekszárd Megyei Jogú Város jegyzőjétől az ügyben keletkezett iratok másolatát megkértem, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás
	A panaszost - mivel rendészeti dolgozó - a szekszárdi gyámhatóság 2000. október 9-ére gyermekei védelembe vétele ügyében a parancsnokán keresztül idézte. A panaszos az idézésre nem jelent meg. A parancsnokát az idézés napján telefonon értesítette arról, hogy beteg, másnap a vámhivatalban betegségéről igazolást adott le.
	A következő idézést a gyámhatóság október 10-én küldte el faxon a panaszos parancsnokának. A parancsnok az október 16-ára szóló idézést még aznap átvetette a panaszossal. A panaszos október 16-án megkezdte a vámhivatalban a szolgálatot, később azonban értesítették arról, hogy gyermekei megbetegedtek, ezért a parancsnok helyettestől engedélyt kért és kapott a távozásra. Gyermekei betegsége miatt az idézésen nem jelent meg. A gyámügyi ügyintéző az aznap felvett jegyzőkönyvben leírta, hogy a panaszos parancsnokát telefonon megkereste, aki nem adott magyarázatot beosztottja távolmaradására. Ezt követően a gyámügyi előadó felhívta a Vám-és Pénzügyőrség Országos Parancsnokának vezetőjét, aki ígéretet tett arra, hogy a panaszos a következő idézésen való megjelenéséről gondoskodik.
	A panaszos a gyámhatóságnak még aznap leírta, hogy az október 9-ei tárgyaláson saját, a 16-ai tárgyaláson pedig gyermeki betegsége miatt nem tudott megjelenni, az erről szóló igazolásokat azonban sem akkor, sem később nem jutatta el az ügyintézőhöz. Egyúttal tájékoztatta a gyámhatóságot arról, hogy lakcíme változott, de az erről szóló lakcímigazolást nem mellékelte. Feljegyzését a gyámügyi ügyintéző átvette. A lakcímváltozásról a panaszos ügyvédje is tájékoztatta a gyámhatóságot. Az ügyvéd képviseleti jogosultságát nem igazolta, ezért az ügyfele helyett tett nyilatkozatot a gyámhatóság nem vette figyelembe.
	A panaszost október 24-ére ismét idézte a gyámhatóság.  Erre az idézésre a panaszos csak akkor jelent meg, amikor a tárgyalás ideje alatt gyermekei apja felhívta telefonon az országos főparancsnokság személyzeti vezetőjét. A panaszos ezt követően a tárgyaláson megjelent, ahol lakcímnyilvántartó igazolványával igazolta, hogy állandó bejelentett lakcíme megváltozott. A szekszárdi gyámhatóság a panasz benyújtásának idején a kiskorúak gyámügyi iratait az anya állandó lakhelye szerint illetékes gyámhatósághoz már áttette.
	A szekszárdi vámhivatal parancsnokának tájékoztatása szerint október 16-án a gyámhatóság ügyintézője telefonon tájékoztatta őt arról, hogy a panaszos ellen a gyámhatóság kiskorú veszélyeztetésének alapos gyanúja miatt büntető eljárást kezdeményezett. A Tolna Megyei Főügyészség a gyámhivatalnak szóló értesítését, amely a panaszos elleni nyomozást elrendeli átfaxolta a panaszos közvetlen parancsnokának, a regionális parancsnoknak és a VPOP személyzeti parancsnokának. Mindezért a regionális parancsnok a szekszárdi vámhivatal parancsnokának utasítást adott arra, hogy a panaszos gyámügyéről még aznap írjon jelentést. A panaszos ugyan szóban már többször tájékoztatta a parancsnokát gyámügyéről, de ezt a tájékoztatást a parancsnok felettese utasítására most írásban kérte, melyet a panaszos még aznap faxon eljuttatott hozzá. A szekszárdi vámhivatal parancsnoka jelentését átküldte a regionális parancsnokságra. A regionális parancsnok pedig a panaszos gyámügyéről írásban jelentést tett az országos főparancsnokság személyzeti vezetőjének.

Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar köztársaság független, demokratikus jogállam.

•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az eljárásra illetékes a) az a közigazgatási szerv, amelynek területén az ügyfél állandó vagy ideiglenes lakóhelye (székhelye, telephelye) van;
18. § (1) Ha nem írja elő jogszabály az ügyfél személyes eljárását, helyette törvényes képviselője vagy meghatalmazottja is eljárhat.
(2) Ha az ügyfél nem személyesen jár el, a közigazgatási szerv az eljáró személy képviseleti jogosultságát megvizsgálhatja. Jogszabály a képviseleti jogosultság igazolását meghatározott formához kötheti.
(3) A közigazgatási szerv visszautasítja az olyan meghatalmazott eljárását, aki az ügyben a képviselet ellátására nem alkalmas, vagy aki a jogosultságát nem igazolja.
22. § (1) Azt, akinek személyes meghallgatása az eljárás során szükséges, a közigazgatási szerv arra kötelezheti, hogy előtte vagy a megjelölt helyen jelenjen meg; erre a közigazgatási szerv határnapot vagy határidőt jelöl meg. Az ügyfél nem kötelezhető megjelenésre az általa kezdeményezett eljárásban.
(2) Az idézést általában úgy kell közölni, hogy azt az idézett a meghallgatását megelőzően legalább öt nappal megkapja, és a megjelenés őt a munkájában lehetőleg ne akadályozza.
23. § (1) Az idézésben meg kell jelölni, hogy a közigazgatási szerv az idézett személyt milyen ügyben és milyen minőségben (ügyfélként, tanúként stb.) kívánja meghallgatni. Az idézett személyt figyelmeztetni kell a megjelenés elmulasztásának következményeire.
(6) A fegyveres erők, a fegyveres testületek és a rendészeti szervek tagját az illetékes parancsnokság útján írásban kell idézni.
24. § (1) Az idézett személy az idézésnek köteles eleget tenni. (2) Ha az idézett személy az idézésnek nem tesz eleget, vagy meghallgatása előtt az eljárás helyéről engedély nélkül eltávozik, és távolmaradását vagy eltávozását megfelelően nem igazolja, ezer forintig terjedő bírsággal sújtható.
(3) Ha az idézett személy ismételt idézésre sem jelenik meg, és távolmaradását nem menti ki, a rendőrség útján elővezettethető.
(4) A fegyveres erők, a fegyveres testületek és a rendészeti szervek tagjának elővezetése céljából az illetékes parancsnokságot kell megkeresni.
40. § (1) Aki a határnapon nem jelent meg, vagy a határidőt elmulasztotta, az eljáró szervnél igazolási kérelmet terjeszthet elő. Az igazolási kérelemről az a közigazgatási szerv dönt, amelynek eljárása során a mulasztás történt.
(2) Az igazolási kérelmet az elmulasztott határnaptól, illetőleg az elmulasztott határidő utolsó napjától számított nyolc napon belül lehet előterjeszteni. Ha a mulasztás az ügyfélnek később jutott tudomására, vagy az akadály később szűnt meg, a határidő a tudomásra jutástól, illetőleg az akadály megszűnésétől kezdődik.

•	1996. évi XLIII. törvény a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról
68. § (1) A hivatásos állomány tagja köteles: f) szolgálaton kívül is a hivatásos állomány tagjához és beosztásához méltó magatartást tanúsítani.

•	1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
112. § (1) A hatóság - ha e törvény kivételt nem tesz - azt idézi, akinek jelenléte az eljárási cselekménynél kötelező, és azt értesíti, akinek a jelenléte nem kötelező, de a törvény lehetővé teszi.
(5) A fegyveres erők, fegyveres testületek vagy rendészeti szervek tagját rendszerint elöljárója útján kell idézni, illetőleg értesíteni. Az idézés, illetőleg az értesítés az elöljáró egyidejű értesítése mellett közvetlenül is történhet, ha a megidézettnek, illetőleg az értesítettnek a hatóság székhelyén nincs elöljárója, és a késedelem az eljárás sikerét veszélyeztetné.

A vizsgálat megállapításai
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a szekszárdi gyámhatóság nem sértett jogszabályt akkor, amikor a képviseleti jogosultságát nem igazoló ügyvéd bejelentésére, amelyben a hivatalt arról tájékoztatta, hogy a panaszos lakcíme megváltozott a gyámügyi iratokat nem küldte meg a társhatóságnak. A gyámügyi iratokat - helyesen- csak akkor küldték meg a panaszos állandó bejelentett lakcíme szerinti gyámhatóságnak, amikor a bejelentkezést a panaszos a lakcímnyilvántartó igazolvánnyal igazolta.
	A gyámhatóságnak az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezései alapján a panaszost az illetékes parancsnokság útján, írásban kellett volna idézni. Ez a panaszos esetében nem az idézést átvevő szekszárdi vámhivatal, hanem a Vám-és Pénzügyőrség Dél-Dunántúli Regionális Parancsnokságának parancsnoka lett volna.
	Az október 9-ei és 16-ai idézésen a panaszos nem jelent meg, távolléte okát leírta a gyámügyi ügyintézőnek. Ezt az ügyintézőnek akkor is figyelembe kellett volna vennie, ha a panaszos az igazolásokat nem csatolta.
	Amennyiben az igazolási kérelmet a gyámhatóság nem tudta figyelembe venni, akkor a következő lépés a panaszos bírságolása lehetett volna. Ezt követően a gyámhatóság megkereshette volna az illetékes parancsnokságot abból a célból, hogy a panaszos elővezettetésről gondoskodjanak. Mindezeket a gyámügyi ügyintéző elmulasztotta, ehelyett telefonon értesítette mind a helyi, mind a regionális, mind az országos parancsnokot a panaszos gyámügyéről, az idézésekről való távolmaradásától. Ezzel tájékoztatással hatáskörét túllépte, megsértette a panaszos jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jogát. Azzal, hogy az ügyintéző a parancsnokoknak átfaxolta a Tolna Megyei Főügyészség  értesítését arról, hogy a gyámhatóság feljelentése alapján kiskorú veszélyeztetésének bűntettének alapos gyanúja miatt az ügyészség a nyomozást elrendelte ismét túllépte a hatáskörét és súlyosan megsértette a panaszos tisztességes eljáráshoz fűződő jogát. A büntetőeljárás kapcsán a panaszost szintén a parancsnokság útján kellett volna idézni, ezt a nyomozóhatóságnak kellett volna megtennie. A gyámügyi ügyintézőnek nem volt joga a büntetőeljárás megindításáról tájékoztatást adni.
	Miután a parancsnokok tudomására jutott a panaszos ellen folyó gyámügyi és büntetőeljárás ezért a panaszost közvetlen parancsnoka felkérte arra, hogy készítsen feljegyzést a folyamatban lévő ügyeiről.  A parancsnokot erre a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló  1996. évi XLIII. törvény 68. § (1) bekezdésének f) pontja jogosította fel, mely szerint: " a hivatásos állomány tagja köteles: szolgálaton kívül is a hivatásos állomány tagjához és beosztásához méltó magatartást tanúsítani."  A parancsnok eljárása nem okozta a panaszos alkotmányos jogainak sérelmét.
	A vizsgálatom során megállapított alkotmányos jogsértések jövőbeli elkerülése érdekében  kezdeményezem:
1)	Szekszárd Megyei Jogú Város jegyzőjénél, hogy a gyámhatóság ügyintézőinek hívja fel a figyelmét a jogszabályi előírások betartására. Az idézések kibocsátásánál kiemelten figyeljenek az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvényben foglaltakra.
2)	Szekszárd Megyei Jogú Város jegyzőjénél, hogy fontolja meg az eljáró ügyintéző fegyelmi felelősségre vonásának lehetőségét.

Budapest, 2001. április 17.

Gönczöl Katalin