OBH 5274/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Pásztor Imre
dr. Somosi György

A vizsgálat előzményei:
		Az országgyűlési biztos általános helyettese 1997 nyarán hivatalból indított vizsgálatot (OBH 6883/1997.) annak felderítésére, hogy a tűzszerészek élethez és emberi méltósághoz, valamint a személyes szabadsághoz és biztonsághoz való alkotmányos joga különleges feladatuk ellátása során miként érvényesül. A vizsgálat 1997. augusztus 18-án jelentéssel zárult, amelyben több ajánlás is szerepelt.
	Az általános helyettes 1999-ben ellenőrző vizsgálatot rendelt el (OBH 4908/1999.), az érintett alkotmányos jogok érvényesülése érdekében tett ajánlások teljesítésével kapcsolatban. Ennek során ismételten helyszíni vizsgálatot tartott az 1. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj Budapest Váci úti laktanyájában.
	A vizsgálatokról készült jelenésekben tett ajánlások alapján a tűzszerész munkával összefüggő új kormányrendeletet adtak ki. Eszerint megszűnt a sorkatonák tűzszerészként történő alkalmazása, az ilyen feladatokat kizárólag hivatásos katonák végzik, szerződéses katonák segítségével, akik többnyire gépjárművezetők. Kialakult a megfelelő nemzetközi tapasztalatcsere rendszere, főként a balkáni békefenntartás keretében. Az állománytábla módosításával rendszeresítették a psichológusi beosztást, amelyet azóta be is töltöttek.
A további ajánlások arra irányultak, hogy
•	tovább bővítsék az alakulat létszámát, a pihenési lehetőség jobb biztosítása érdekében;
•	javítsák a tűzszerészek jövedelemszín Jét, arányban a reájuk háruló rendkívüli felelősséggel járó szolgálati feladatokkal;
•	fejlett és kielégítő számú híradástechnikai eszközökkel biztosítsák a megfelelő kapcsolattartást a mentesítést végző járőr és a parancsnokság között;
•	a robbanótestek biztonságos szállítása érdekében korszerű gépjárművek beszerzésére történjék mielőbbi intézkedés.

A minisztérium egyetértő válaszában kifejtette, hogy ezeknek a feladatoknak a végrehajtására minimálisan két évre van szükségük.
Az országgyűlési biztos a választ elfogadta.

A vizsgálat megindulása:
	2000. október 22-én délelőtt Budapesten a X. kerületben a Könyves Kálmán krt. és a Kőbányai út sarkán levő benzinkút közelében folyó építkezés területén egy fel nem robbant lőszert találtak. A mentesítést végző 26 éves tűzszerész járőrparancsnok szállításhoz készítette elő a II. világháborús 82 milliméteres aknagránátot. Miután a rendőrség kiürítette a környéket és a járőrparancsnok fedezékbe küldte a társát, kézzel vitte be a gránátot a tárolóhelyiségbe, ahol ismeretlen okból bekövetkezett a robbanás és a tűzszerész életét vesztette. A baleset körülményeinek vizsgálatát a rendőrség azonnal megkezdte.
	Az eseményről több híradás jelent meg, legrészletesebben a Magyar Hírlap október 24-ei száma foglalkozott a tragédiával. Az írás utal az 1997-es balesetre, amikor két tűzszerész, köztük egy sorkatona vesztette életét. A cikk emlékeztet az akkor lefolytatott ombudsmani vizsgálatra és az arról készült jelentés megállapításaira is.
	Mindezek alapján az újabb tűzszerész-balesettel kapcsolatban hivatalból rendeltem el vizsgálatot.

Az érintett alkotmányos jog:
•	Alkotmány 54. § (1) bekezdése, az élethez és emberi méltósághoz való jog.

Az érintett jogszabály:
•	142/1999. (IX. 8.) Korm. rendelet, a tűzszerészeti mentesítési feladatok ellátásáról.
•	Magyar Honvédség MÜ/31 Tűzszerész Szakutasítás

A vizsgálat lefolytatása:
	Vizsgálati terv alapján: megkerestem Fodor Lajos vezérezredest, a Magyar Honvédség parancsnokát, vezérkari főnököt, hogy tájékoztasson a halálos tűzszerész-baleset körülményeinek vizsgálati eredményeiről.
Beszereztem az államigazgatási eljárásról készült rendőrségi határozatot és a kirendelt igazságügyi tűzszerész szakértő véleményét.
Két munkatársam helyszíni vizsgálatot tartott és megbeszélést folytatott a tűzszerész laktanyában, az egység parancsnokával és munkatársaival.

A vizsgálat megállapításai:
	M. Sándor ezredes zászlóalj parancsnok közlése szerint a felrobbant 82 milliméteres MP 82-es gyújtókészülékkel szerelt szovjet mintájú aknagránátot legalább 55 évvel ezelőtt gyártották. Abban az időben ezeket a lőszereket sorozatban készítették és nem minden esetben tartották be a technológiai fegyelmet. Emiatt alkatrészek maradtak ki és ezáltal lehetségessé vált vegyi átalakulás a töltetben. Adott esetben védőfelszerelés sem akadályozhatta volna meg a halálos sérülések bekövetkezését.
	A vezérkari főnök a rendkívüli halálesetet munkabalesetnek minősítette.
A baleset után a zászlóalj parancsnoka azonnal intézkedésként elrendelte, hogy a tűzszerész járőrparancsnok csak az előtalált robbanószerek helyszíni megsemmisítését végezheti el, annak elmozdítása nélkül. Amennyiben ez a feladat más műszaki eljárást és rendszabályok bevezetését követeli, ezekre csak az ügyeletes tűzszerész parancsnok intézkedése után kerülhet sor. Ezzel a tűzszerész szakértő által korábban elvetendőnek javasolt helytelen metodikát megszüntették. A helyes gyakorlat szerint ugyanis az ilyen körülmények között talált és ilyen régen érintetlen lövedéket a helyszínen kell megsemmisíteni. Ez az eljárás azonban nem alkalmazható a különösen súlyos, robbanóhatása miatt a helyszínen meg nem semmisíthető robbanószerre. A helyesnek ítélt követendő gyakorlatot azonban jogszabályban kell rögzíteni.
	A tűzszerész szakértő megállapítása szerint a balesetben áldozatul esett járőrparancsnok tevékenységében hiányosságok és mulasztások nem fedezhetők fel. A mentesítést az 1997-ben kiadott és azóta hatályos MÜ/31. Tűzszerész Szakutasítás előírásai szerint akarta végrehajtani. Ugyanakkor a szakértő kitér arra, hogy a szakutasítás 126. és 188. pontja nem zárja ki a robbanószerkezet veszélyességi fokának téves megítélését. Ezért nem ért egyet a szakutasítás azon részével, amely a robbanótestek helyszíni kezdésének metodikáját szabályozza. Végül a szakértő arra az álláspontra jutott, hogy más személyt sem terhel felelősség a baleset bekövetkezése miatt.
	A szakértő megállapításait támasztja alá a BRFK V. Kerületi Rendőrkapitányság Rendkívüli Haláleseti Osztályának határozata, amely az ügyben lefolytatott államigazgatási eljárást zárta le. A határozat szerint a halál oka a robbanás során elszenvedett szívrepedés és főérrepedés következtében kialakult heveny idegrázkódtatás volt. Az elhunyt tűzszerész szervezetében méreg, kábítószer és gyógyszer nem volt, és alkoholos befolyásoltság alatt sem állott. Az eljárás során bűncselekmény gyanújára utaló adat vagy körülmény nem merült fel.
	Az előzményekre tekintettel az újabb halálos kimenetelű tűzszerész baleset miatt a zászlóalj laktanyájában helyszíni vizsgálatot is tartottam. Ennek kapcsán meggyőződtem azokról a kedvező változásokról, amelyek a korábbi vizsgálat után következtek be. Ugyanakkor több területen nem történt lényeges javulás.
Változatlan a hivatásos állománynál a létszámhiány és a szerződéses állománynál ez még jelentősebb.
Nem történt meg a szükséges technikai fejlesztés, sem a gördülőtechnika, sem a híradástechnika terén.
Nem áll rendelkezésre megfelelő biztonságos öltözet és a helyszíni robbantáshoz szükséges biztonsági berendezés. A nemzetközi, azon belül a NATO kapcsolatok hasznosítása egyelőre csak a tapasztalatcserére szorítkozik, de nem hasznosul a technikai fej lesztés gyorsításánál.
	A megfelelő tűzszerész technika hiánya a katonák biztonságérzetére is hatással van, ami szélsőséges esetben az életet, az egészséget a testi épséget közvetlenül veszélyeztetheti. Az ilyen kőrülmények veszélyeztetik az Alkotmányban biztosított élethez való alapvető jogot, ezáltal alkotmányos visszásságot okoznak [Alkotmány 54. § (1) bekezdés].
	Visszásságot okoz a pihenéshez való jog biztosításának hiánya, mert a létszámviszonyok miatt az állomány túlterhelt [Alkotmány 70/B. § (4) bekezdés]. A vizsgálat idején sem a tiszti-, sem a tiszthelyettesi állomány nem volt te jes. A szerződéses katonákat pedig azért nem tudják megtartani, mert nem megfelelő az illetmény-besorolásuk és a szállás-, illetve pihenőhelyük.
	Az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján a honvédelmi miniszternek a következő ajánlásokat teszem:

1.	Át kell dolgozni a jelenlegi pótlékrendszert, mert az nem alkalmas a tűzszerész pálya vonzóbbá tételére, ugyanis csak akkor kaphat a tűzszerész többletjuttatást, ha a konkrét mentesítési munkát végzi, a robbanószer közvetlen közelében. Ehelyett a teljes szolgálati időre biztosítani kell a rendkívüli felelősségteljes és a polgári lakosság biztonságát is szolgáló feladatot végző tűzszerészek részére a kiemelt pótlékot.
2.	A hiányzó hivatásos állományú katonák sikeres pótlása érdekében gondoskodni kell a szerződéses állomány jobb anyagi- és elhelyezési körülményeiről.
3.	A tervezett, de még végre nem hajtott technikai korszerűsítés nem lehet függvénye az anyagi erőforrások hiányának. Az alapvető alkotmányos jogok sérelme, illetve annak veszélye mindaddig fennáll, amíg erre nem történik gyors és hatékony intézkedés.
4.	A tűzszerész szakértő véleménye alapján és a tűzszerész zászlóalj parancsnokának azonnali intézkedésére figyelemmel, szükség van a Magyar Honvédség MÜ/31. Tűzszerész Szakutasítás sürgős felülvizsgálatára és korszerűsítésére. A helyszíni robbantások biztonságos végrehajtását körültekintően kell szabályozni, tekintettel a polgári lakosság fokozott védelmére is. A különösen súlyos, rombolóhatása miatt helyszínen meg nem semmisíthető robbanószer biztonságos szállítása érdekében a technikai feltételek biztosításán túl, új szabályozásra is szükség van.

Budapest, 2001. május 16.

Gönczöl Katalin