OBH 5033/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindulása:
	A Szegedi Fegyház és Börtönben szabadságvesztés büntetését töltő panaszos beadványában sérelmezte, hogy 1997. júliusában az intézet parancsnoka magánelzárással sújtotta, amit megfellebbezett a megyei bíróságon. A bírói döntésről azonban nem kapott írásbeli értesítést, így azt nem vette tudomásul.
Az ügyben alkotmányos állampolgári jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a büntetés-végrehajtás országos parancsnokától a panasz kivizsgálását és a fegyelmi eljárásra vonatkozó iratok megküldését kértem.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Jogállamiság, jogbiztonság elve (Alkotmány 2. § /1/ bek.);
•	Jogorvoslathoz való jog (Alkotmány 57. § /5/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
•	1979. évi 11. tvr. a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról:
7/B. § (1) Az elítéltnek a büntetés-végrehajtási intézet magánelzárás fenyítést kiszabó határozata elleni fellebbezését a büntetés-végrehajtási bíró az iratnak a hozzá érkezésétől számított öt napon belül bírálja el.
(2) A büntetés-végrehajtási bíró végzése elleni fellebbezésnek a fenyítés végrehajtására nincs halasztó hatálya. A fellebbezést az érkezéstől számított öt napon belül kell elbírálni.
(3) A bűnügyi költséget az állam viseli.
42. § (1) A büntetésvégrehajtás rendjét vétkesen megsértő elítélttel szemben - nevelése, valamint a büntetésvégrehajtás rendjének biztosítása érdekében - a következő fenyítések alkalmazhatók:
a) feddés,
d) a személyes szükségletekre fordítható összeg csökkentése,
f) magánelzárás,
(4) A magánelzárás fegyházban harminc, börtönben húsz, fogházban tíz napig terjedhet; engedélyezhető, hogy az elítélt dolgozzék.

•	11/1996. (X. 15.) IM rendelet a büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak fegyelmi felelősségéről:
2. § (1) Fegyelmi vétséget követ el az a fogvatartott, aki a büntetés-végrehajtás rendjét vétkesen megszegi, más fogvatartottat fegyelmi vétség elkövetésére szándékosan rábír, vagy más fogvatartott részére fegyelmi vétség elkövetéséhez szándékosan segítséget nyújt.
6. § (4) A fegyelmi eljárás kezdeményezését, elrendelését, határidejének a meghosszabbítását, az eljárás felfüggesztését - kivéve, ha ennek oka a fogvatartott jogtalan távolléte -, valamint a fegyelmi felelősség tárgyában hozott döntést a fogvatartottal írásban is közölni kell, aki ennek megtörténtét az aláírásával igazolja. Ha a fogvatartott írni, olvasni nem tud, vagy az aláírást megtagadja, a közlés megtörténtét két tanú aláírásával, írásban kell rögzíteni.
23. § (1) Az elsőfokú határozat kihirdetésekor a fogvatartott a feddés, vagy a személyes szükségletekre fordítható összeg csökkentése fenyítések ellen a parancsnokhoz panasszal, a magánelzárás fenyítés ellen a büntetés-végrehajtási bíróhoz (a továbbiakban: bv. bíró) fellebbezéssel élhet.
31. § (2) A bv. bíró végzésével megállapított magánelzárás végrehajtását legkésőbb a végzésnek a fogvatartott részére való kézbesítését követő munkanapon kell megkezdeni.

A vizsgálat megállapításai:
	A megállapított tényállás szerint az Alföldi Bútorgyárban foglalkoztatott panaszos 1997. július 14-én, a munkahelyén szóváltásba keveredett két elítélt társával. Az egyikük bántalmazta is, melynek következtében 8 napon belül gyógyuló sérülést szenvedett. A panaszost orvoshoz vitték, aki a sérülést ellátta és látleletet vett fel róla. A rendbontás miatt a munkáltatási felügyelő fegyelmi lapot állított ki, a panaszos ezt tudomásul vette. A fegyelmi eljárás elrendeléséről, a kijelölt vizsgáló személyéről július 15-én írásban tájékoztatták. A fogvatartott július 17-én kijelentette, hogy jogi képviselőt nem bíz meg az eljárás folyamán. A július 24-én megtartott fegyelmi tárgyaláson a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnoka fogvatartott társ sértegetése miatt négy nap magánelzárás fenyítéssel sújtotta. A kihirdetett fegyelmi határozatot átadták a fogvatartott részére, aki a döntés ellen fellebbezést nyújtott be. 
A Csongrád Megyei Bíróság 1997. július 30-án kelt végzésében a fellebbezést elutasította, és az első fokú határozatot helyben hagyta. A határozat indoklása szerint "a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján megállapítható, hogy a fogvatartott elkövette a terhére rótt fegyelmi vétséget. A megfelelően felderített tényállás alapján a fegyelmi jogkör gyakorlója az elkövetett fegyelmi vétség súlyával arányban álló fegyelmi büntetést szabott ki, annak enyhítése vagy mellőzése nem indokolt." A végzés augusztus 13-án jogerőre emelkedett, erről a bv. intézetet szeptember 2-án értesítette a bíróság.
A panaszos szeptember 26-án személyes meghallgatást kért az intézet parancsnokától, aki október 2-án közölte a fogvatartottal, hogy a bíróság a fellebbezését elutasította, ennélfogva a magánelzárás fenyítést kiszabó határozat jogerős és végrehajtható. A panaszos a magánelzárás letöltését 1997. október 18-án kezdte meg és október 22-én fejezte be.
	A BVOP által a felkérésemre elvégzett vizsgálat eredményeként megállapították, hogy a Szegedi Fegyház és Börtönben a panaszossal szemben jogszerűen folytatták le a fegyelmi eljárást és hozták meg a fegyelmi határozatot, ugyanakkor "az intézet nem tudta hitelt érdemlő módon bizonyítani, hogy a bíróság által küldött végzést a fogvatartott részére kézbesítették volna." A fogvatartott a 97/107. számú fegyelmi ügy mellékletének megfelelő rovatában nem igazolta aláírásával, hogy a fegyelmi határozat elleni fellebbezésével kapcsolatos végzést kézbesítették a részére. 
Mindezek alapján vizsgálatom során megállapítottam, hogy a fegyelmi eljárás folyamán sérült a panaszos jogorvoslathoz való joga, ugyanis nem biztosították számára a bv. bíró végzése elleni fellebbezés lehetőségét. 
A büntetés-végrehajtás országos parancsnoka úgy tájékoztatott, hogy a feltárt visszásság miatt felhívta a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokának a figyelmét a kézbesítési szabályok pontos betartására. A sérelem orvosolhatatlanságára tekintettel intézkedését elfogadtam, és a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2001. február 5.

Gönczöl Katalin