Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4949/2000. számú ügyben

Előadó: dr. Gáspárné dr. Pere Katalin
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság elhunyt férje jogán alacsony összegű nyugellátást folyósít, melyből nem tud betegen megélni.
A panasz és a csatolt iratok alapján felmerült a tisztességes eljáráshoz, valamint a szociális biztonsághoz való jog sérelmének lehetősége, ezért vizsgálatot indítottam. A vizsgálat lefolytatására a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság Igazgatóját kértem fel.

Érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

Alkalmazott jogszabályok
1997. évi LXXX. tv. a társadalombiztosítási nyugellátásról (Tny.)
8/1983. (VI.29.) EüM-PM együttes rendelet a megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról

Megállapított tényállás
A vizsgálat eredményeként a következőket állapítottam meg. Az 1933. szeptember 1-jén született panaszosnak a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság, kérelmére az 1996. november 8-án kelt 6753/1996. számú határozatával 1995. augusztus 1-jétől rendszeres szociális járadékot állapított meg. A panaszos munkaképesség-csökkenésének mértéke 67 százalékos, végleges, elismert szolgálati ideje 5 év 4 nap (melyből 2 év az 1968 előtt született gyermekei után járó kedvezmény). Az alacsony szolgálati ideje miatt rokkantsági nyugdíjra nem volt jogosult. Folyósítási törzsszáma: 778-01276-5.
A panaszosnak az 1999. május 1-jén elhunyt férje jogán a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1999. május 1-jétől, 2000. április 30-ig 50 %-os mértékű ideiglenes özvegyi nyugdíjat állapított meg az 1999. június 7-én kelt 623-63503-0 számú határozatában, melyet a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság folyósított az 578-91727-0 törzsszámon. A rendszeres szociális járadék összege 13.200 Ft, az 50 százalékos özvegyi nyugdíj összege 16.816 Ft (összesen 30.015 Ft) volt. A fentiek ellenére a panaszos 2000. június 5-én a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóságnak küldött levele szerint 2000. május hóra csak 18.161 Ft ellátást kapott. A MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság 2000. július 10-én kelt válasza és elszámolása szerint a panaszost 1995. augusztus 1-jétől december hó végéig 8.100 Ft rendszeres szociális járadék illette meg és ez az összeg került folyósításra, majd:
- 1996. évben járt havi 9.400 Ft; kapott 8.700 Ft-ot;
- 1997. évben járt havi 10.400 Ft; kapott 9.700 Ft-ot;
- 1998. évben járt havi 12.400 Ft; kapott 11.700 Ft-ot;
- 1999. évben járt havi 13.900 Ft; kapott 13.200 Ft-ot;
- 2000. I. 1-jétől április végéig járt 15.050 Ft; kapott 14.350 Ft-ot.
Az érintett időszakban 36.400 Ft különbözet illette meg a panaszost. Azonban az elszámolás szerint 2000. május 1-jétől július végéig 2 x 3.111 Ft túlfizetés volt, melyet a fenti összegből levontak. A megmaradt 30.178 Ft különbözetet 2000. augusztus 10-én, kamat nélkül a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság a panaszosnak kiutalta.
A MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság a 8395/2000. számú, 2000. július 10-én kelt I. fokú és az ezt helybenhagyó 10341/2000. számú, 2000. augusztus 30-án kelt II. fokú határozatával tévesen a panaszos 20 százalékos mértékű özvegyi nyugdíjának a rendszeres szociális járadékára (15.050 Ft-ra) való kiegészítéséről és folyósításáról rendelkezett. Ugyanis a társadalom-biztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. 50. § (2) bekezdés a.) pontja szerint a saját jogú nyugellátással (öregségi, rokkantsági vagy baleseti rokkantsági nyugdíjjal, stb.) nem rendelkező özvegynek a jogszabályban előírt egyéb jogosultsági feltételek fennállása esetén, az özvegyi nyugdíja mértéke 50 százaléka annak a nyugdíjnak, mely az elhunytat halálakor megillette, vagy megillette volna.
Abban az esetben, ha az özvegyi nyugdíj összege meghaladja a rendszeres szociális járadék összegét - mint ez a panaszos esetében is fennállt - az özvegyi nyugdíjat kell megállapítani és folyósítani, mert ez a kedvezőbb ellátás (a járadék egyidejű szünetelése mellett).
A MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság Igazgatója a felkérésemre lefolytatott vizsgálat során a hibát feltárta és a 7570/2001. számú határozattal a 8395/2000. számú, valamint a 10341/2000. számú határozatokat megváltoztatta és jogszerűen a panaszos 50 százalékos özvegyi nyugdíjra való jogosultságát - a rendszeres szociális járadék egyidejű szünetelése mellett - 2000. május 1-jétől elismerte.
Az elkészített járt-kapott elszámolás alapján a panaszos részére 2000. május 1-től 2001. június 30-ig járó 55.781 Ft özvegyi nyugdíj-különbözetet, valamint az erre járó késedelmi kamatot és az 1996. január 1-jétől 2000. június 30-ig terjedő időre járt 30.178 Ft rendszeres szociális járadék különbözet késedelmi kamatát (összesen 42.968 Ft) az Igazgatóság 2001. június 12-én kiutalta a panaszosnak.
A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal és tisztességes eljárással, valamint az Alkotmány 70/E. §-a (1)-(2) bekezdésében megfogalmazott szociális biztonsággal összefüggésben visszásságot okozott a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság több esetben:
A panaszos ellátását 1996. január 1-jétől 2000. július végéig folyamatosan (jellemzően alacsonyabb) helytelen összegben folyósította, majd a hiba feltárásakor (2000. július 10.) az esedékes különbözetre kamatot nem számolt.
A panaszosnak a 2000. május 1-jétől járó özvegyi nyugdíját, fellebbezése ellenére helytelen összegben állapította meg és folyósította.
Bár a fenti alkotmányos visszásságok megszüntetésére csak a vizsgálatra történő felkérésemet követően került sor, ajánlást nem teszek, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. (Obtv.) 17. § (1) bekezdése alapján azonban felhívom a MÁV Rt. Nyugdíj Igazgatóság Igazgatójának figyelmét a felelősség kérdésének fontosságára, mivel a feltárt alkotmányos visszásság a panaszos sérelmén kívül a nyugdíjalapnak is kárt okozott a kifizetett kamat miatt. A vizsgálatot lezártnak tekintem.

Budapest, 2001. július 5.

Lenkovics Barnabás sk.