OBH 4692/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása:
	A Hajdú-Bihar Megyei Bv. Intézetben előzetes letartóztatásban levő panaszos beadványában sérelmezte, hogy kirendelt védője egyáltalán nem tartotta vele a kapcsolatot; előzetes letartóztatása alatt egyszer sem találkozott vele személyesen. A családi kötelékek felbomlásától tartva szeretett volna szabadlábon védekezni. Kifogásolta továbbá, hogy a bv. intézet nem biztosítja számára a súlyos bőrbetegsége kezeléséhez szükséges gyógyszereket; ez ügyben hiába fordult az orvoshoz és a bv. ügyészhez. Betegsége miatt munkát sem kap, így felhalmozódott köztartozásait nem tudja törleszteni.
	Az ügyben alkotmányos állampolgári jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a Hajdú-Bihar Megyei Ügyvédi Kamara elnökétől állásfoglalást, a büntetés-végrehajtás országos parancsnokától pedig a bv. intézettel kapcsolatos panasz kivizsgálását kértem.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Védelemhez való jog (Alkotmány 57. § /3/ bek.);
•	Lehető legmagasabb szintű testi egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:

•	1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról:
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erők;
d) a rendőrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv.

•	1998. évi XI. törvény az ügyvédekről:
31. § (1) Az ügyvéd kirendelés esetén bűnügyi védőként, pártfogó ügyvédként, eseti gondnokként, ügygondnokként (a továbbiakban együtt: kirendelt ügyvéd) jár el.
(2) A kirendelt ügyvéd köteles az ügyben eljárni, a hatóság idézésének eleget tenni, továbbá a terhelttel, illetve ha az ügy természete lehetővé teszi, a képviselt személlyel a kapcsolatot felvenni.
33. § (1) A kirendelt ügyvéd a helyettesítéséről úgy köteles gondoskodni, hogy az az eljárást ne akadályozza, és ne sértse a terhelt, illetve a képviselt személy érdekét.
37. § Fegyelmi vétséget követ el az az ügyvéd,
a) aki az ügyvédi tevékenység gyakorlásából eredő, jogszabályban, illetve az etikai szabályzatban meghatározott kötelességét vétkesen megszegi,
46. § (1) A kamara elnöke az előzetes vizsgálat elrendeléséről haladéktalanul tájékoztatja az eljárás alá vont ügyvédet, és közli vele az eljárás okát.
(5) Az előzetes vizsgálatot 3 hónap alatt be kell fejezni. Ez a határidő indokolt esetben, egy ízben további 3 hónappal meghosszabbítható.
47. § (1) A kamara elnöke az előzetes vizsgálat után a következő határozatot hozza, illetve intézkedést teszi:
a) megszünteti az előzetes vizsgálatot,
b) az előzetes vizsgálat megszüntetése mellett kisebb súlyú fegyelmi vétség esetén írásban figyelmeztetést alkalmaz,
c) elrendeli a fegyelmi eljárást.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt határozatról, illetve intézkedésről az eljárás alá vont ügyvédet és a panasz előterjesztőjét értesíteni kell.

•	5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról:
36. § A fogvatartott térítésmentes gyógyszerellátását - az orvos utasítása alapján - a bv. intézet biztosítja.
37. § (1) A gyógyításhoz szükséges gyógyszer milyenségét és mennyiségét, valamint a gyógykezelés időtartamát a bv. orvos határozza meg.

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos 1999. szeptember 6-tól a Hajdú-Bihar Megyei Bv. Intézetben volt előzetes letartóztatásban. Az előzetes letartóztatást a Debreceni Városi Bíróság rendelte el. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény értelmében a bíróságok tevékenységének vizsgálatára nem terjed ki az országgyűlési biztos hatásköre, ennélfogva az előzetes letartóztatást sérelmező panasszal érdemben nem foglalkozhattam.
	A panaszos sérelmezte, hogy kirendelt védője nem kereste fel személyesen és a tárgyalásán sem jelent meg, csak a jelöltjét küldte el maga helyett. A panasz tisztázása érdekében a Hajdú-Bihar Megyei Ügyvédi Kamara elnökéhez fordultam, aki 2000. december 4-én arról tájékoztatott, hogy az ügyvédnő ellen fegyelmi eljárást indított. Az elnök 2000. február 1-én kelt határozatával a fegyelmi ügyben elrendelt előzetes vizsgálatot megszüntette, és a kirendelt védőt elnöki figyelmeztetésben részesítette.
Az indoklás szerint a panasz megalapozott, ugyanis az ügyvédnő által készített igazoló jelentés ill. a csatolt iratok alapján megállapítható, hogy a kirendelt védő valóban nem kereste fel előzetes letartóztatásban levő védencét a bv. intézetben. Az ügyvédnő ezzel megsértette az Ügyvédi Etikai Szabályzatot, melynek értelmében a védőnek a kirendelés átvételét követően haladéktalanul jelentkeznie kell a kirendelő hatóságnál és kezdeményeznie kell az előzetes letartóztatásban levő ügyféllel a személyes kapcsolat felvételét. A személyes szabadság korlátozásának ideje alatt a védő a terhelttel a szükséghez képest tartson kapcsolatot. A figyelmeztetés alkalmazását indokolja, hogy az ügyvédnő ellen fegyelmi eljárás még nem volt folyamatban, sőt tevékenysége ellen még panasz sem érkezett; valamint, hogy a tárgyalásokon jelen volt a védő ill. a jelöltje. Az elnök felhívta az ügyvédnő figyelmét, hogy a kirendelés során hasonló lelkiismeretességgel kell eljárnia védence érdekében, mint meghatalmazás esetén. A Debreceni Ügyvédi Kamara 2001. januári közgyűlésén az elnök külön kiemelte a kirendeléssel összefüggő védői feladatok haladéktalan ellátásának szükségességét.
	A fogvatartott egészségügyi panaszával kapcsolatban a BVOP az alábbiakról tájékoztatott: A panaszos egy 1995. február 27-i egészségügyi dokumentum szerint pikkelysömör betegségben szenved, melynek jellemzője, hogy ritkán várható teljes gyógyulás, de vannak tünetmentes időszakok. A panaszos bőrbetegségét a büntetés-végrehajtás keretei közt már 1995-ben észlelték, és mind akkor, mind 1999. júniusától megfelelő egészségügyi ellátásban részesítették. A bv. intézetekben a gyógykezelés formáját és időtartamát az orvos határozza meg, aki - az iratok alapján - folyamatosan kezelte a panaszos betegségét.
A fogvatartott munkáltatása és betegsége között nincs összefüggés, hiszen az előzetesen letartóztatottak munkába állítására csak kivételesen van lehetőség. 2000. szeptember 21-én, a Márianosztrai Fegyház és Börtönbe való befogadását követően véleményezték a fogvatartott munkaképességét, és könnyű fizikai munkára alkalmasnak találták, a vegyi anyaggal való munkavégzés tilalma mellett. A panaszos munkáltatására eddig nem egészségi állapota, hanem a megfelelő munkalehetőség hiánya miatt nem került sor.
	Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítottam, hogy a kirendelt védő mulasztása visszásságot okozott a védelemhez való alkotmányos joggal összefüggésben. Adott esetben megtörtént ugyan a fegyelmi vétséget elkövető ügyvéd felelősségre vonása, de a hasonló jogsértések jövőbeni elkerülése érdekében felhívom a Hajdú-Bihar Megyei Ügyvédi Kamara elnökének figyelmét, hogy a rendelkezésére álló eszközökkel biztosítsa a kirendeléssel kapcsolatos ügyvédi feladatok maradéktalan ellátását, a fegyelmi vétségekről való tudomásszerzése esetén pedig haladéktalanul intézkedjen a fegyelmi felelősség kivizsgálása iránt.
A BVOP eljárásával összefüggésben - a rendelkezésre álló adatok alapján - nem tártam fel alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelmet, ezért az országos parancsnok tájékoztatását elfogadtam és a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2001. február 13.

Gönczöl Katalin