J e l e n t é s
az OBH 4674/2000. számú ügyében
								Ügyintéző: dr. Szántó Eszter

Az eljárás megindulása
A Mai Nap című újság 2000. szeptember 8-án megjelent - Azonosítás nélkül temették el Ramónát - cikkében arról tudósított, hogy egy budapesti lány 2000. április 18-án nem ment haza, majd másnap a munkahelyén sem jelent meg. Édesanyja azt gondolta, hogy gyermeke a nagyszülőknél maradt, ezért nem kereste. Végül április 24-én bejelentette a BRFK XV. Kerületi Rendőrkapitányságán, hogy a lánya eltűnt. Az anya szerint a rendőrök nem vették komolyan a bejelentést, jegyzőkönyvet csak azt követően vettek fel, miután harmadik alkalommal járt a kapitányságon. A cikk szerint április 24-én Fegyverneken azonosítatlan női holttestet találtak, melyet az igazságügyi orvosszakértő felboncolt. A halottvizsgálati bizonyítvány szerint a holttest temethető volt, így május 3-án eltemették. A Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság az ügyben nem rendelt el nyomozást. A cikk szerint a XV. Kerületi rendőrkapitányság ugyanez nap adott ki körözést a lány eltűnése miatt. A két rendőrkapitányság a televízióban bemutatott képeket követően vette fel egymással a kapcsolatot. Az anya ezt követően kérte a törökszentmiklósi kapitányságon, hogy rendeljenek el nyomozást, azonban kérelmét a XV. kerületi kapitányság utasította el azzal az indokolással, hogy "bűncselekmény gyanújára utaló adatot vagy körülményt megállapítani már nem lehet".
A témával a TV2 Forró Nyomon című műsora is foglalkozott, amelyből kiderült, hogy a rendőrök nem keresték a lány mobiltelefonját - melyet valaki még használt az eltűnése után - és nem kutattak az iratait tartalmazó táska után sem.
A  sajtóban megjelentek alapján a korábbi országgyűlési biztos - hivatalból - vizsgálatot rendelt el. Ennek során vizsgálatra kérte fel az országos rendőrfőkapitányt.

A megállapított tényállás
Az országos rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint a XV. Kerületi Rendőrkapitányságon az édesanya lánya - április 18-i - eltűnését, április 22-én, szombaton jelentette be, ahol azt tanácsolták neki, hogy amennyiben a hétvégén sem tér vissza a gyermeke, akkor hétfőn jelentse be az eltűnését. Az ekkor elmondottakról feljegyzés nem készült. Az édesanya május 3-án jelentette be ismételten lánya eltűnését, erről jegyzőkönyvet vettek fel, valamint ugyanezen nap elrendelték a lány személykörözését. Az ügy előadója az eltűnt személy felkutatására irányuló államigazgatási eljárás során adatokat gyűjtött az eltűnt lány életvitelére vonatkozóan. Ennek keretében május 29-én hallgatta meg az édesanyát, aki az iratokhoz csatolta a Budapesti IV. és XV. Kerületi Bíróság idéző végzését. (A bíróságon lopás vétsége miatt folyamatban lévő büntetőeljárásban a lány vádlott volt.) Június elején meghallgatták a lány barátnőit és volt barátját, majd június 13-án került sor a médiumokban felhívás, valamint fénykép közzétételére. Három nap múlva a Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság beosztottja arról tájékoztatta az ügy előadóját, hogy a közzétett személyleírás megegyezik az általuk holtan talált ismeretlen női holttest személyleírásával. 2000. július 3-án  a XV. Kerületi Rendőrkapitányság megszüntette eljárását, tekintettel arra, hogy a lány holttestét Fegyvernek külterületén megtalálták. A határozat rendelkező részében kimondta, hogy az "eljárás során bűncselekmény gyanújára utaló adatot vagy körülményt kétséget kizáróan megállapítani nem lehetett".
A Törökszentmiklósi Rendőrkapitányságon 2000. április 25-én indult eljárás az aznap megtalált holttesttel kapcsolatban a rendkívüli haláleset kivizsgálására. Az akkor még ismeretlen női holttestet 2000. május 3-án azt követően temették el, hogy a rendőrorvosi boncolás során idegenkezűségre utaló körülmény nem merült fel, az orvosszakértői vélemény a halál okául - nagy valószínűséggel - vízbefulladást állapított meg. A jegyzőkönyv azonban kimondja, hogy "nem lehet azt sem igazolni, sem kizárni, hogy a tetem, adott esetben élve vagy halva került a vízbe". Ezzel az államigazgatási eljárás lezárult.
Az édesanya a XV. Kerületi Rendőrkapitányság államigazgatási határozatát megfellebbezte. A Budapesti Rendőr-főkapitányság Nyomozó Főosztályának életvédelmi osztályvezetője határozatában az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény alapján a határozatot hatályon kívül helyezte és új eljárásra utasította a rendőrkapitányságot. Az indokolásban kifejtette, hogy a hatóság nem tisztázta pontosan az eltűnés körülményeit, nem állapította meg az eltűnt lány kapcsolatait, nem hallgatta meg azokat a személyeket, akik közelebbi kapcsolatait ismerték, nem tisztázta a feltalálás helyszínére kerülés körülményeit. A megismételt eljárásban a volt baráton és a barátnőkön kívül meghallgatásra kerültek a büntető ügy vádlott társai, volt munkatársak. Az eljárás lezárásaként megállapították, hogy az új eljárás keretében sem merült fel olyan adat, melyből kétséget kizáróan meg lehetne állapítani a bűncselekmény gyanúját, valamint az eltűnés körülményei továbbra is tisztázatlanok.
Az országos rendőrfőkapitány arról is tájékoztatott, hogy az édesanya panasza alapján az ORFK Bűnügyi Főigazgatósága Bűnügyi Főosztályának vezetője elrendelte az ügyben folytatott eljárások felülvizsgálatát. Ennek keretében 2000. október 27-én utasította a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Rendőr-főkapitányság bűnügyi igazgatóját, hogy intézkedjen a lány rendkívüli halála ügyében folytatott államigazgatási eljárást befejező határozat megsemmisítéséről és új eljárás lefolytatásáról. A bűnügyi igazgató a kapott utasítással nem értett egyet, ezért - tekintettel arra, hogy az ügy elfogulatlan megítélése a megyei rendőr-főkapitányság alárendeltségébe tartozó szervektől sem volt elvárható - az ORFK Bűnügyi Főosztályának vezetője az Budapesti Rendőr-főkapitányság vezetőjét utasította a szükséges új eljárás lefolytatására. Ennek során a Budapesti Rendőr-főkapitányság Nyomozó Főosztályának vezetője a Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztálya által hozott államigazgatási eljárást befejező határozatot megsemmisítette és a BRFK V. Kerületi Rendőrkapitányság Rendkívüli Halálestei Osztályát új eljárás lefolytatására utasította. Az új eljárás során exhumálták a lány holttestét, az Igazságügyi Orvostani Intézet az ismételt boncolás során megállapította, hogy a "halál oka feltehetően gyógyszermérgezés és vízbefulladás együttes hatásaként következett be".
Az államigazgatási eljárás során beszerzett adatok alapján alapos gyanú merült fel arra vonatkozóan, hogy a lány halála nem természetes úton következett be. A Jász-Nagyku-Szolnok Megyei Rendőr-főkapitányság emberölés alapos gyanúja miatt nyomozást rendelt el ismeretlen tettes ellen.

Az ügy jogszabályai háttere
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
17. § (1) A szóbeli kérelemről, az ügyfél, a tanú, a szakértő meghallgatásáról és a szemle lefolytatásáról - ha az ügyfél kéri, vagy az eljárás érdekében egyébként szükséges -, továbbá a tárgyalásról egyidejűleg jegyzőkönyvet vagy hangfelvételt (a továbbiakban együtt: jegyzőkönyv) kell készíteni.

1997. évi CLIV. törvény az egészségügyről
218. § (1) Rendkívüli halál esetén hatósági eljárást kell lefolytatni és az elhunyt hatósági boncolását kell elrendelni.
(2) A hatósági boncolás célja a halál okának, bekövetkezése körülményeinek tisztázása.
(4) A személyazonosság megállapításáig a rendkívüli halál esetén követendő eljárást kell alkalmazni, ha az elhunyt személyazonossága ismeretlen.

34/1999. (IX. 24.) BM-EüM-IM együttes rendelet az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvénynek a halottakkal kapcsolatos rendelkezései végrehajtásáról, valamint a rendkívüli halál esetén követendő eljárásról
2. § (1) Ha a halál
d) közterületen, járművön - ide nem értve az a)-b) pont szerinti esetet - vagy egyéb helyen következett be, a halál bekövetkezését a haláleset helyszínére, illetve a holttestnek a járműről való leemelése helyére a legrövidebb időn belül hívható orvos állapítja meg, ezt követően a halottvizsgálat további teendőit a halál helye szerint illetékes háziorvos, illetve ezen szolgálat ügyeletes orvosa végzi.
7. § A kórbonctani vizsgálatot a halál helye szerint illetékes - patológiai osztállyal rendelkező - fekvőbeteg-szakellátást nyújtó egészségügyi intézmény kórboncnok orvosa végzi.
13. § (1) A hatósági boncolást végző orvos, ha a boncolás megkezdése után a bonclelet vagy egyéb szakvizsgálati adatok alapján bűncselekmény elkövetésére utaló gyanú merül fel, a boncolást félbeszakítja, és a nyomozó hatóságot a szükséges intézkedések megtétele érdekében azonnal értesíti. Ilyen esetben a boncolást csak a nyomozó hatóság intézkedése után lehet folytatni.
(2) A nyomozó hatóságnak az (1) bekezdés szerinti intézkedését a boncolásról készített jegyzőkönyvben fel kell tüntetni.
14. § (6) A kórbonctani vizsgálat után a halott azonnal temethető. Rendkívüli halál esetén az elhunyt eltemetéséhez, illetve elhamvasztásához a halottvizsgálati bizonyítvány mellett az eljáró hatóság engedélye is szükséges.

23/1994. (X. 26.) BM rendelet az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről
1. § (1) E rendelet szabályai szerint kell eljárni a Magyarországon eltűnt személy felkutatására, a Magyarországon bekövetkezett rendkívüli haláleset kivizsgálására, és a Magyarországon fellelt ismeretlen holttest azonosítására irányuló eljárásban.
2. § (1) Az eltűnt személy felkutatásáról, valamint a rendkívüli haláleset kivizsgálásáról bejelentésre vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik.
(2) A rendőrség eljárására - az e rendeletben, illetőleg az elintézési határidő tekintetében a Kormány rendeletében meghatározott eltérésekkel - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályait kell alkalmazni.
5. § (1) Az eltűnt személy felkutatása és a rendkívüli haláleset kivizsgálása - a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivételekkel - a rendőrkapitányság hatáskörébe tartozik.
6. § Az eljárást - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - az a rendőri szerv folytatja le, amelynek illetékességi területén
a) az eltűnt személy utolsó ismert lakóhelye vagy a szokásos tartózkodási helye található, ezek hiányában pedig az a rendőri szerv, ahol az eltűnést bejelentették, illetőleg amely hivatalból szerzett tudomást az eltűnés tényéről;
b) a halál bekövetkezett, ennek ismerete hiányában, ahol a holttestet megtalálták, járműről leemelték.
8. § A Rendőrség az eltűnt személy felkutatása érdekében jogosult az eltűnt személy
a) személyazonosító adatait megismerni;
b) lakókörnyezetében, munkahelyén, szolgálati helyén, egyéb szokásos vagy valószínűsíthető tartózkodási helyein adatgyűjtést folytatni;
c) körözését [Rtv. 36. § (1) bek.] elrendelni, és a feltételek megléte esetén az Interpol Magyar Nemzeti Iroda útján a nemzetközi körözését kezdeményezni;
d) nevét, képmását, az azonosításához szükséges adatait, a tömegkommunikációs eszközök útján nyilvánosságra hozni [Rtv. 36. § (3) bek.];
e) megtalálása érdekében díjkitűzést alkalmazni (Rtv. 27. §).
11. § A rendkívüli haláleset kivizsgálása során az eljárási cselekményeket - így különösen a szemlét és a hatósági boncolást - úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználhatók legyenek.
12. § (1) A holttest vagy holttestrészlet (a továbbiakban együtt: holttest) temetéséhez, hamvasztásához (a továbbiakban együtt: temetés) az eljárást lefolytató rendőri szerv engedélye szükséges.

136/1994. (X. 26.) Korm. rendelet az eltűnt személyek felkutatására irányuló államigazgatási eljárás elintézési határidejének megállapításáról
1. § Az eltűnt személyek felkutatására irányuló hatósági eljárásban az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történő megindításától számított 90 napon belül kell meghozni.

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (1) A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el.

A vizsgálat megállapításai
Vizsgálatomat két részre bontottam, egyrészt a BRFK XV. Kerületi Rendőrkapitányság, másrészt a Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság eljárását vizsgáltam.
Az édesanya 2000. április 22-én fordult először a XV. Kerületi Rendőrkapitánysághoz. Az országos rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint az ügyeletes a bejelentéssel, a feljelentéssel és panaszfelvétellel kapcsolatos egységes végrehajtásra kiadott 17/1998. (IX. 1.) ORFK ÜFV intézkedés szerint járt el. Ez kimondja, hogy a rendőrséghez forduló állampolgárt indokolatlanul nem lehet eltanácsolni, elküldeni, későbbi időpontra visszarendelni. Az állampolgár által elmondottakról az ügyeletes döntése szerint kell intézkedni, arról feljegyzést, jegyzőkönyvet készíteni, illetve felvilágosítást, tanácsot adni. Az ügyeletes ennek megfelelően az édesanyának azt tanácsolta, hogy amennyiben gyermeke hétvégéig nem megy haza, a hét elején forduljon ismét a rendőrséghez. Ezt követően az anya két hét múlva, május 3-án jelent meg ismételten a rendőrségen, ekkor indult meg az eltűnt személy felkutatására irányuló államigazgatási eljárás. A személykörözést még ezen a  napon elrendelték, azonban az eljárás érdemben majd négy hét múlva indult meg. Az országos rendőrfőkapitány vizsgálata során az eljárás megindulásának szakmai hiányosságaként állapította meg, hogy a körözés elrendelése előtt nem került sor annak ellenőrzésére, hogy az eltűnt személy nem azonos-e valamely már megtalált ismeretlen személyazonosságú holttesttel, valamint, hogy az ügyintéző több, mint három hetes betegsége miatt nem bíztak meg másik előadót a szükséges intézkedések foganatosításával. Ezenkívül a meghallgatott tanúk nyilatkozatát az ügyintéző nem foglalta jegyzőkönyvbe az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályainak megfelelően, hanem jelentést készített róla.
A megismételt eljárás bővítette a meghallgatottak körét, azonban ezt követően sem lehetett tisztázni az eltűnés körülményeit, valamint azt sem, hogy a lány bűncselekmény áldozata lett volna.
Megállapítom, hogy azáltal, hogy a XV. Kerületi Rendőrkapitányság először lefolytatott államigazgatási eljárásában nem tett meg mindent a tényállás tisztázása érdekében a tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott.

A törökszentmiklósi rendőrkapitányság 2000. április 25-én helyszíni és halottszemlét tartott, majd május 2-án került sor a boncolásra. Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvénynek a halottakkal kapcsolatos rendelkezései végrehajtásáról, valamint a rendkívüli halál esetén követendő eljárásról szóló 34/1999. (IX. 24.) BM-EüM-IM együttes rendelet kimondja, hogy a "kórbonctani vizsgálatot a halál bekövetkezését követő első munkanapon, legkésőbb a halottvizsgálattól számított három munkanapon belül kell elvégezni" (8. § (2)). Ebben az esetben tehát a hatóság nem tett eleget a jogszabályi előírásnak, mivel a boncolásra a halottvizsgálat után egy héttel került sor.
A boncjegyzőkönyvvel kapcsolatban a rendőrfőkapitány megállapította, hogy a rendkívüli haláleset ügyében a lefolytatott boncolást nem kellő alapossággal és körültekintéssel végezték. Az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet kimondja, hogy a "rendkívüli haláleset kivizsgálása során az eljárási cselekményeket - így különösen a szemlét és a hatósági boncolást - úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználhatóak legyenek" (11. §). Megállapítom, hogy ennek a jogszabályi előírásnak nem felelt meg a boncjegyzőkönyv. Ezt támasztja alá az is, hogy a törökszentmiklósi rendőrkapitányságnak a rendkívüli haláleset kivizsgálása tárgyában hozott államigazgatási határozatát a felülvizsgálatot követően hatályon kívül helyezték és az első fokú hatóságot új eljárásra utasították. Ennek során az Igazságügyi Orvostani Intézet a megismételt boncolás során megállapította, hogy a halál feltehetően gyógyszermérgezés és vízbefulladás együttes okaként, tehát nem természetes úton következett be. Erre tekintettel rendelte el a megyei rendőr-főkapitányság a nyomozást emberölés bűntettében. 
Megállapítom, hogy a Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság azáltal, hogy államigazgatási eljárás során nem tárta fel megfelelően a tényállást, ugyancsak a tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott.

A megállapított alkotmányos visszásságok ellenére - figyelemmel arra, hogy a XV. Kerületi Rendőrkapitányság a fellebbezést folytán megismételt eljárásában megfelelően feltárta a tényállást, valamint, hogy a Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság határozatát úgyszintén hatályon kívül helyezték, a megismételt rendkívüli haláleset kivizsgálására irányuló eljárást pedig az V. Kerületi Rendőrkapitányság lefolytatta - az ügyben ajánlást nem teszek. Felhívom azonban a XV. Kerületi és Törökszentmiklósi Rendőrkapitányság vezetőinek figyelmét a hasonló esetek elkerülése érdekében, hogy a jövőben fokozottan ügyeljenek az államigazgatási törvény hatálya alá tartozó eljárásaik jogszerű lefolytatására.

Budapest, 2001. december
Takács Albert