OBH 4553/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához intézett beadványában sérelmezte, hogy 30 napon belül nem kapott választ az egri önkormányzattól a lakásbérleti jogviszony folytatása iránt beadott kérelmére.
Az Alkotmányban rögzített jogorvoslati jog (Alkotmány 57. § (7) bekezdés) és a jogállamiság elvéhez szorosan kötődő tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) követelménye sérelmének alapos gyanúja miatt vizsgálatot rendeltem el.
A rendelkezésemre álló iratok, valamint az polgármesteri hivatal jegyzőjétől beszerzett információk alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A megállapított tényállás
	A panaszos kérelmét 2000. június 9-én terjesztette elő a Polgármesteri Hivatal Lakásügyi Osztályán, ahol az átvételt aláírásukkal igazolták. Az önkormányzat jegyzője arról tájékoztatta a panaszost, hogy az irat - az iktatóbélyegző szerint - 2000. június 14-én érkezett, így e naptól kell számítani a harminc napos határidőt. A jegyző kitért arra is a tájékoztatásában, hogy a  polgármesteri intézkedés határidőben megtörtént, mivel "a Lakástörvény 89. § (2) bekezdése   - melyre Ön hivatkozott - nem alkalmazható ebben az esetben".
A kérelem elutasításáról szóló - 2000. július 7-ei keltezésű, az önkormányzat polgármestere által aláírt - levelet a Polgármesteri Hivatal 2000. július 12-én postázta az ügyfél számára.
Az önkormányzat polgármestere részletesen ismertette levelében azokat a lakásügyi jogszabályokat, amelyek az elutasítást indokolták és felszólította - határidő kitűzése mellett - a panaszost a lakás kiürítésére.
A panaszos megkereste ez ügyben a Heves Megyei Közigazgatási Hivatal Törvényességi Főosztályát is. A közigazgatási hivatal tájékoztatása szerint: az eljárásba "hatáskör hiányában nem tud érdemben beavatkozni...", a panaszos jogainak érvényesítése csak bírói úton lehetséges. 

Az érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
•	2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
•	57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

Az ügy jogszabályi háttere:
•	1952. évi III. törvény A polgári perrendtartásról (a továbbiakban: Pp.)
123. § Ha a kereseti kérelem számadási kötelezettség megállapítására irányul, a felperes ezzel együtt kérheti az általa előterjesztett számadás helyességének megállapítását is. Megállapításra irányuló egyéb kereseti kérelemnek csak akkor van helye, ha a kért megállapítás a felperes jogainak az alperessel szemben való megóvása végett szükséges, és a felperes a jogviszony természeténél fogva vagy a kötelezettség lejártának hiányában vagy valamely más okból teljesítést nem követelhet.

•	1957. évi IV. törvény Az államigazgatási eljárás általános szabályairól (a továbbiakban: Áe. )
72. § (1) Az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva - ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik -, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól.

•	1993. évi LXXVIII. törvény a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról (a továbbiakban: Lt.)
21. § (6) Önkormányzati lakás esetén, ha a befogadáshoz a bérbeadói hozzájárulás szükséges, ennek feltételeit önkormányzati rendelet határozza meg [Lakástörvény. 21. § (6) bek.].
23. § (1) A szerződés megszűnik, ha
a) a felek a szerződést közös megegyezéssel megszüntetik;
b) a lakás megsemmisül;
c) az arra jogosult felmond;
d) a bérlő meghal és nincs a lakásbérleti jog folytatására jogosult személy;
e) a bérlő a lakást elcseréli;
f) a bérlőt a Magyar Köztársaság területéről kiutasították;
g) a bérlő lakásbérleti jogviszonyát a bíróság megszünteti;
h) a bérlő lakásbérleti jogviszonya hatósági határozat folytán megszűnik.
32. § (1) A bérlő halála esetén az eltartó a lakásbérleti jogot akkor folytathatja, ha
a) a tartási szerződéshez a bérbeadó írásban hozzájárult, és
b) az eltartó a szerződésben vállalt tartási - vagy ha a bíróság a tartási szerződést életjáradéki szerződéssé átalakítja, e szerződés szerinti - kötelezettségét teljesítette, továbbá
c) a bérbeadói hozzájárulástól a bérlő haláláig legalább egy év eltelt.
(2) Önkormányzati lakás esetén az, akit e törvény alapján a bérlő a bérbeadó hozzájárulása nélkül fogadhat be a lakásba, a lakásbérleti jog folytatására jogosult, ha a bérlő a lakásba befogadta és a bérlő halálakor életvitelszerűen a lakásban lakott.
(7) A bérlő halálával a lakásbérleti jog nem szűnik meg abban az esetben, ha van olyan személy, aki a lakásbérleti jog folytatására jogosult.
89. § (1) Ha e törvény a bérbeadó hozzájárulását írja elő, a bérbeadó a hozzájárulásáról vagy annak megtagadásáról a megkeresésétől számított harminc napon belül köteles nyilatkozni. A határidő indokolt esetben egy alkalommal további harminc nappal meghosszabbítható, erről a bérlőt írásban értesíteni kell.
(2) Ha a bérbeadó harminc - vagy az (1) bekezdés szerint meghosszabbított további harminc - napon belül nem válaszol, azt a hozzájárulás megadásának kell tekinteni.

•	A Legfelsőbb Bíróságon megtartott polgári konzultatív tanácskozáson megfogalmazott lakásjogi jogalkalmazási állásfoglalások (a továbbiakban: Pkt.)
 "Az önkormányzatok bérbeadói minőségükben a bérlővel polgári jogi jogviszonyban állnak, ezért a közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálatára megállapított harminc napos határidő [1957. évi IV. törvény 72. § (1) bek.] nem alkalmazható, ha a jogvita tárgya a jogszabály által megkívánt hozzájáruló nyilatkozat megtagadása [Lakástörvény. 21. § (1)-(2) bek., 29. § (1) bek., 33. § (1)-(2) bek.], illetve a bérlet folytatására vonatkozó jog elismerésének megtagadása (Lakástörvény. 32. §). A peres eljárást az általános szabályok szerint lehet megindítani" (Pkt. I/2. pont).
"Az Lakástörvény. 32. §-ának (1) bekezdése alapján valamennyi lakásbérleti jogviszony, a (2) bekezdés alapján pedig az önkormányzati lakás bérlete a törvény alapján folytatható. Ehhez nincs szükség sem a bérbeadó elismerő nyilatkozatára, sem pedig új bérleti szerződés kötésére. A lakásbérleti jogviszonyban a bérlő halála után - mint jogi tény - következtében ipso iure alanyváltozás következik be, a bérleti szerződés egyebekben változatlanul fennmarad.
Ebből az is következik ha a bérbeadó nem ismeri el a lakásbérlet folytatására való jogot, a lakás kiürítése iránt indíthat pert, és a bíróság ennek a perben a keretében bírálja el a lakásbérlet folytatásának a kérdését is.
[A bérlet folytatására jogosult személynek természetesen lehetősége van megállapítási kereset indítására, ha erre jogainak megóvása érdekében szüksége van (1952. évi III. törvény 123. §)" (Pkt. I/9. pont].

A vizsgálat megállapításai
	A panaszos kérelmének a beadási körülményeit vizsgálva megállapítottam, hogy az átvétellel igazolt 2000. június 9-ei nap és az iktatóbélyegző 2000. június 14-ei dátuma között eltelt időtartam a naptári napok alapján  az alábbiak szerint alakult: a beadás napja pénteki nap volt,  majd június 10-én, 11-én és 12-én - a Pünkösd ünnepe miatt - pihenő- és munkaszüneti napok következtek. 
A polgármesteri hivatal iktatási rendjének szabályozásáról szóló jegyzői intézkedés szerint az ügyosztályokról (irodákról) az iktatandó ügyiratokat minden nap 10 óráig kell levinni az iktatóba. Az iktató nem fogad 10 óra után anyagot iktatásra. A vizsgálatom során nem lehetett ugyan megállapítani a kérelem beadásának a konkrét időpontját, azonban ha azt feltételezem, hogy 2000. június 9-én (pénteken) 10 óra előtt történt a kérelem átvétele, a 2000. június 14-ei iktatás egy napos késedelmet jelentett; amennyiben pedig 10 óra után vette át az ügyintéző a panaszos kérelmét, úgy az ügyiratot késedelem nélkül iktatták. Az alternatívák közül feltételezett egy napos késedelem - álláspontom szerint - nem jelentős. 
A panaszosnak az ügyintézési határidőkre vonatkozó közlései az ügy téves jogi megítélésén alapulnak. 
A bérbeadó önkormányzat az elhalt bérlővel polgári jogviszonyban állt. A polgármester a panaszos kérelmére a tulajdonos önkormányzat nevében nyilatkozott.
Az Lt. 89. § (1) bekezdés szerint, ha az e törvény a bérbeadó hozzájárulását írja elő, a bérbeadó a hozzájárulásáról vagy annak a megtagadásáról a megkereséstől számított harminc napon belül köteles nyilatkozni. A határidő indokolt esetben - a bérlő írásbeli értesítése mellett - egy alkalommal további harminc nappal meghosszabbítható. Ha a bérbeadó a megadott határidőkön belül nem válaszol, azt a hozzájárulás megadásának kell tekinteni.
A Pkt. I/2. pontjában foglalt állásfoglalás szerint, ha a jogvita tárgya a jogszabály által megkívánt hozzájárulói nyilatkozat megtagadása, illetve a bérlet folytatására vonatkozó jog elismerésének megtagadása, a peres eljárást az általános szabályok szerint lehet megindítani. Az Áe. 72. § (1) bekezdésében a bírósági felülvizsgálatra megállapított 30 napos határidő nem alkalmazható.
A bérleti jogviszony folytatására jogosult személy - ha erre jogainak megóvása érdekében szüksége van - megállapítási keresetet indíthat.
Mindezekre figyelemmel a jegyző azon tájékoztatásával, amely szerint az Lt. 89. § (2) bekezdése nem alkalmazható, egyetértek. A panaszos által kifogásolt eljárási határidő-mulasztást - a kérelem iktatásával és a polgármesteri válasz megküldésének időpontjával kapcsolatban - a naptári napok alakulása miatt  nem állapítottam meg.
Az Alkotmányban rögzített jogállamiság elvéhez szorosan kötődő tisztességes eljáráshoz való jog követelményét az önkormányzat magatartása nem sértette, ezért alkotmányos visszásság nem keletkezett. 
	A vizsgálatom megindításakor felmerült az Alkotmányban rögzített jogorvoslati jog sérelmének a gyanúja is. Megállapítottam, hogy az önkormányzat polgármestere a bérbeadói hozzájárulás megtagadásáról szóló válaszlevelében nem adott tájékoztatást az úgynevezett megállapítási kereset indításának a lehetőségéről.
A  panaszos jogi kérdésben való kioktatásának elmaradása miatt azonban Alkotmányos visszásság nem keletkezett a jogorvoslati joggal összefüggésben, mivel az adott ügyben a Áe-nek a bírósági felülvizsgálatra vonatkozó szabályai nem alkalmazhatók és a felek a Pp. 123. §-ában foglaltaknak megfelelően vehetik igénybe a jogorvoslati eszközöket. A panaszos kérelméből továbbá az is kitűnt, hogy a megyei közigazgatási hivatal válaszlevelében tájékoztatta őt a bírói út igénybevételének a lehetőségéről. 
 	A megküldött iratok tanúsága szerint az önkormányzat jegyzője az önkormányzati lakások vagyonkezelőjénél, az EVAT RT-nél kezdeményezte a per megindítását a lakás kiürítése iránt.
	Összegezve: az Alkotmányban deklarált jogorvoslati joggal és a jogállamiság elvéhez szorosan kötődő tisztességes eljáráshoz való jog követelményével összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg, eljárásomat befejezettnek tekintem. 

Budapest, 2000. november  14.

Gönczöl Katalin