OBH 4538/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
 Előadó: dr. Gróf Aranka

Nem okoz az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot a nyomozó hatóság büntetőeljárást megszüntető azon határozata, melyben a beszerezhető valamennyi bizonyítékot értékelve döntését részletesen indokolta, szakértői véleménnyel alátámasztotta. 
	A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához fordult, mert nem tudta elfogadni a hatóság nyomozást megszüntető döntését, megalapozatlannak tartotta az ügyészi felülvizsgálatok eredményeit. Állítása szerint egészségügyi ellátása során az orvosok - foglalkozási szabályaikat szándékosan megszegve - súlyos egészségromlását idézték elő, s ez által cselekményük "aljas indokból elkövetett emberölés kísérletének" a megállapítására alkalmas.
	Dr. E. I. és társai ellen foglalkozás körében elkövetett gondatlan veszélyeztetés miatt lefolytatott büntetőeljárást követően a Székesfehérvári Rendőrkapitányság 1998. április 4-én kelt (594/1998. bü. sz.) határozatával a nyomozást bűncselekmény hiányában megszüntette. A Székesfehérvári Városi Ügyészség 1998. június 11-én, a Fejér Megyei Főügyészség 1999. szeptember 10-én kelt határozatával a panaszos jogorvoslati beadványait alaptalanságuk miatt elutasította. A Legfőbb Ügyészség Nyomozás Felügyeleti Főosztálya a panaszos 1999. november 1-jén kelt panaszát érdemben ismételten felülvizsgálta. A beadványt az 1999. december 7-én kelt (NF. 7370/1999/3-I.) levelében azért utasította el, mert a panaszos - büntetőjogi elbírálás szempontjából lényeges új tényt vagy körülményt - nem közölt.
	Az ügyészségek álláspontja szerint a beszerzett bizonyítékok nem támasztották alá a panaszos szubjektív megérzésén alapuló állításait. A teljes orvosi dokumentáció alapján készült igazságügyi orvosszakértői vélemény igazolta, hogy a panaszos betegségeivel kapcsolatos orvosi ellátásra, ápolásra a kor színvonalának megfelelően került sor. Mivel nem merült fel olyan adat, mely az orvosszakértői véleményt aggályossá tenné, vagy a panaszos állításait igazolná, a nyomozás bűncselekmény hiányában történt megszüntetését nem kifogásolták.
	Az országgyűlési biztos nem büntető ügyekben eljáró hatóság, s nem feladata a büntető ügyekben hozott határozatok ténybeli alapjának vizsgálata és a bizonyítékoknak a nyomozó hatóságok helyett történő további mérlegelése. Arra sincs törvényi felhatalmazása, hogy a nyomozó hatóságok kompetenciájába tartozó bizonyítási lehetőségek megválasztását, annak módját és helyességét megkérdőjelezze.
	A hatósági eljárásokban a szakértő igénybevételére akkor kerül sor, ha a bizonyítandó tény megállapításához vagy megítéléséhez különleges szakértelem szükséges. Az országgyűlési biztos - az eljárt hatóságokhoz hasonlóan - nem rendelkezik ezzel a különleges szakértelemmel, ezért vizsgálata során a szakértő megállapításait sem bírálhatja felül. 
	A panaszos ügyében, a szakmai döntéseket meghozó egészségügyi intézmény orvosai ellen indult büntetőeljárás során megállapítást nyert, hogy szakmai szabályszegés nem történt. Az orvosi foglalkozás körébe tartozó tevékenységet végző személyekre irányadó követelményekkel ellentétes, olyan magatartás tanúsítására sem került sor, mely sértette volna az objektív gondossági kötelezettséget, s a büntetőjogi gondatlanság megállapítását eredményezhette volna. 
Tekintettel arra, hogy a hatóságok azonos jogi megítélésen alapuló határozatai között nem találtam ellentmondást, ezért döntéseik megalapozottságát sem vontam kétségbe. A nyomozó hatóságok eljárásuk során, döntéseik meghozatalakor mérlegelési jogkörük alkotmányos kereteit sem lépték túl, így intézkedéseikkel alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem okoztak, ezért a vizsgálatomat lezárom.

Budapest, 2000. november 21.

Gönczöl Katalin