OBH 4458/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása
	A panaszos beadványában a hadiárva egyösszegű térítés megállapítása iránti kérelme intézésének elhúzódását sérelmezte.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján az ügyben a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és a jogorvoslathoz való jog érintettsége folytán vizsgálatot indítottam.
	Eljárásom során megkerestem Mezőszemere Község Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, akitől álláspontjáról, illetve az ügy állásáról kértem felvilágosítást.

A megállapított tényállás
	A panaszos, mint volt hadiárva 1994. október 19-én nyújtotta be egyösszegű térítés megállapítása iránti kérelmét. Ezt követően a polgármesteri hivatal jegyzője - mivel okmányok nem álltak rendelkezésre - megkereste a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságot, a Magyar Országos Levéltárat, a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Levéltárat, a Füzesabonyi Polgármesteri Hivatalt és a Poroszlói Polgármesteri Hivatalt.
	A megkeresett szervek a panaszos hadiárva ellátásával kapcsolatos iratanyaggal nem rendelkeztek. Az utolsó dokumentum 1997. május 20-án kelt, melyben a poroszlói polgármesteri hivatal főelőadója adott tájékoztatást Mezőszemere jegyzőjének az iratkeresés eredménytelenségéről.
	Az eredménytelen megkereséseket követően a rendelkezésemre álló információk szerint újabb eljárási cselekményekre nem került sor.

Az ügy jogszabályi háttere

•	Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény
13. § (1) Az államigazgatási eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára vagy hivatalból indul meg.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz. 

•	A hadigondozásról szóló 1994. évi XLV. törvény (Hdt.)
10. § (1) Az a hadirokkant, hadiözvegy és volt hadiárva, akinek az 1949. január 1-je előtt megállapított hadigondozotti pénzellátását ezen időpontot követően politikai okból megszüntették, az elmaradt pénzellátás kompenzálására egyösszegű térítésre jogosult. (A kérelem beadásakor hatályos törvényszöveg.)
26. § (2) b) A hadigondozási ügyekben első fokon eljáró hadigondozási hatóság a hadigondozott lakóhelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője. A jegyző határozatban dönt: a pénzellátások - beleértve az egyösszegű térítést és a temetési hozzájárulást is - megállapításáról és összegszerűségéről.

•	A hadigondozásról szóló 1994. évi XLV. törvény módosításáról szóló 2000. évi CIV. törvény
1. § A Hdt. 10. §-ának (1) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
(1) Az a hadirokkant, hadiözvegy, volt hadiárva, volt hadigyámolt és volt hadigondozott családtag, akinek a korabeli hadigondozó hatóság által megállapított pénzellátását 1944. december 22-ét követően politikai okból megszüntették, vagy szüneteltették, illetve ilyen ellátás iránti kérelmét politikai okból elutasították, továbbá aki ez irányú kérelmét politikai okból elő sem terjesztette, az elmaradt pénzellátás kompenzálására egyösszegű térítésre jogosult. Meg kell állapítani az egyösszegű térítést annak a hadirokkantnak és hadiözvegynek, akinek hadigondozotti igényjogosultsága 1991. december 31-e előtt fennállt, de számára pénzellátást ezen időpontot követően állapítottak meg. A pénzellátás politikai okból történő megszüntetése, szüneteltetése, illetve elutasítása bizonyítására dokumentumok hiányában a kérelmező írásos nyilatkozata elfogadható.
2. § A Hdt. 10. § (4) bekezdése helyébe az alábbi rendelkezés lép:
(4) Volt hadiárva, akit szülője halála miatt, volt hadigyámolt, akit szülője hadirokkantsága miatt, volt hadigondozott családtag, akit unokája, gyermeke vagy testvére halála miatt hadiárvaként, hadigyámoltként, illetve hadigondozott családtagként hadigondozásba vettek, vagy aki okirattal bizonyítja, hogy ezen ellátások valamelyike iránti igénye fennállt.

•	Az 1994. évi XLV.  törvény végrehajtásáról szóló 113/1994. (VIII. 31.) Korm. rendelet
5. § (4) Ha a Hdt. 10. § (1) bekezdése szerinti tényeket a kérelmező nem tudja bizonyítani, a jegyző hivatalból felkérheti a nyugdíjfolyósító szervet - a kérelmező korabeli adatainak pontos feltüntetésével - az 1949 előtt folyósított pénzellátás megszüntetésének (szünetelésének) bizonyítására.
(5) A nyugdíjfolyósító szerv az ellátást megállapító szerv megkeresésére saját irataiból bizonyítékokat szolgáltat. A bizonyítékok felkutatásának és szolgáltatásának költségeit a nyugdíjfolyósító szerv részére előzetes megállapodás alapján a Közalapítvány megtéríti.

Az érintett alkotmányos jogok
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai
	A Hdt. a hadigondozottak ellátását szabályozó fejezetében rendelkezik az egyösszegű térítésről. A panaszos kérelmének benyújtása idején hatályos törvényszöveg szerint egyösszegű térítésre az a volt hadiárva jogosult, akinek az 1949. január 1-je előtt megállapított hadigondozotti pénzellátását ezen időpontot követően politikai okból megszüntették. E feltételek együttes fennállása esetén volt lehetőség a volt hadiárva részére az 50.000 Ft. egyösszegű térítés megállapítására.
	Nincs információm arról, hogy a panaszos az 1994 októberében benyújtott kérelméhez milyen okiratokat csatolt, illetve milyen dokumentumok állnak rendelkezésére.
	A Hdt. végrehajtására kiadott 113/1994. (VIII.31.) Korm. rendelet 5. § (4) bekezdése értelmében, amennyiben a tényeket a kérelmező nem tudja bizonyítani a jegyző hivatalból felkérheti a nyugdíjfolyósító szervet, hogy a folyósított pénzellátás megszüntetését (szüneteltetését) igazolja. Ez azt jelenti, hogy a bizonyítási kötelezettség a kérelmezőt terheli, azonban a jogszabály éppen az igénylőre nehezedő bizonyítási teher könnyítése érdekében írja elő a nyugdíjfolyósító szerv közreműködését a bizonyítási eljárásban.
	A bizonyítási tehernek az igényét érvényesítő jogosultra hárítása az egész jogrendszerben érvényesülő általános szabályból adódik: jogszabályi rendelkezés hiányában az érdekeltet terheli. Az igényjogosultságot tehát a kérelmezőnek kell igazolnia.
A vizsgálat feltárta, hogy a mezőszemerei jegyző több, a jogosultságot bizonyító dokumentumokkal esetlegesen rendelkező szervet keresett meg adatszolgáltatás érdekében.
	Az eljáró hatóságnak a bizonyítékok felkutatására tett valamennyi kísérlete eredménytelen volt.

Összefoglalás
	A kérelem kedvező elbírálásához szükséges és elengedhetetlen bizonyítékokat a kérelmező nem tudta benyújtani. Az azok felkutatására a polgármesteri hivatal részéről tett intézkedések is eredménytelenek voltak. (A panaszos tudomása szerint a hadigondozással kapcsolatos iratai a polgármesteri hivatalban 1989-ben tartott iratselejtezés következtében semmisültek meg.) Mindaddig, amíg valamely bizonyítandó tény igazolása nem történik meg, az egyösszegű térítés nem állapítható meg; a hatóság csak elutasító határozatot hozhat.
	A Hdt-t módosító 2000. évi CIV. törvénnyel - amelynek rendelkezéseit a folyamatban lévő ügyekben is alkalmazni kell - a jogi szabályozásban lényeges változás következett be.
A 2000. évi CIV. törvény indokolása kimondja, hogy a törvény (Hdt.) végrehajtása során tapasztalt ellentmondások és az Alkotmány 70/A. §-ában szabályozott hátrányos megkülönböztetés megszüntetése miatt indokolt, hogy azon volt hadiárvák is megkapják az egyösszegű térítést, akik nem tudják bizonyítani hadigondozásba vételüket. Az, hogy a hadigondozásba vétel dokumentuma nem áll a kérelmező rendelkezésére, több okból előfordulhat, így például leggyakoribb eset, hogy az eltelt negyven-ötven év alatt ez a dokumentum elveszett, megsemmisült, de azon személyek sem tudják a gondozásba vételüket okirattal bizonyítani, akiknek a gondozásba vételét politikai okból elutasították.
A módosítás alapján a jövőben ezen személyeket is megilleti az egyösszegű térítés.
	Az 1994 októberében indult eljárásban az utolsó intézkedés 1997 májusában történt, ezt követően határozathozatalra nem került sor, a jegyző a kérelem tárgyában nem döntött. Az eljárás ilyen mértékű - több mint hat évig tartó - elhúzódására csak részben ad magyarázatot a polgármesteri hivatalnak a bizonyító iratok felkutatására 1994. és 1997. között tett erőfeszítései.
	Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.
	A jegyző azzal, hogy a kérelem tárgyában nem hozott határozatot, sértette a panaszosnak az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való jogát. (Mezőszemere jelenlegi jegyzője 2000. augusztus 1. óta tölti be tisztségét.)
	A feltárt alkotmányos joggal összefüggő visszásság orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy Mezőszemere Község Jegyzője az egyösszegű térítésről határozati formában döntsön. Eljárása során vegye figyelembe a Hdt-t módosító 2000. évi CIV. törvény rendelkezéseit is.

Budapest, 2000. december 4.

Gönczöl Katalin