OBH 4419/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Táncos Mihályné

Az eljárás megindítása:
		Az állampolgári jogok országgyűlési biztosához érkezett levélben panaszos a rendszeres szociális járadék megállapításához és folyósításához kért segítséget. Az eljárás megindítására a beadványban foglaltak, valamint a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságtól megkért dokumentumok alapján került sor, figyelemmel a jogbiztonság részét képező tisztességes eljáráshoz, valamint a szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben felmerült alkotmányos visszásság közvetlen veszélyére.

Az érintett alkotmányos ionok, az alkalmazott jogszabályok:
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye
•	Az Alkotmány 70/E. § szerinti szociális biztonsághoz való jog
•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény
•	A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról szóló 8/1983 (VI.29.) EüM-PM együttes rendelet

A tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	Panaszost 1996. évben leszázalékolták, ettől kezdődően rokkantsági nyugdíjban részesült.
Orvosi felülvizsgálatára 1998-ban került sor, melynek alkalmával munkaképesség csökkenésének mértékét 50 %-ban állapították meg, ezért rokkantsági nyugdíjra jogosultsága megszűnt, de a rendszeres szociális járadékra az igényét 1998. októberben benyújtotta.
Panaszos rokkantsági nyugdíja ügyében mind az első, mind a másodfokú határozatot megfellebbezte, s mivel a bírósági eljárás elhúzódott, keresetét 2000. áprilisában visszavonta. Benyújtott járadék igényének elbírálására nem került sor, panaszos két év óta ellátatlan.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg az országgyűlési biztos eljárási jogosultságát. E törvény 16. §. (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőséget már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
	Az országgyűlési biztos feladata tehát a hatóság eljárásával összefüggésben keletkezett alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem kivizsgálása és a vizsgálat eredményétől függő intézkedések megtétele, a rendelkezésre álló jogorvoslati eljárás kimerítését követően.
	A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság tájékoztatása szerint panaszos szociális járadék iránti igénye a többi irataival együtt a peres anyagba került, elbírálatlanul.
Vizsgálatunk ideje alatt 2000. október 4-én a rendszeres szociális járadék megállapításáról szóló határozatot kibocsátották, amely szerint az igény benyújtásának napja 1998. szeptember 29.
Figyelemmel arra, hogy az eljárás során a nyugdíjbiztosító mulasztott, ezért az ellátás folyósításának kezdő időpontja visszamenőlegesen 1998. november 1. napjában került meghatározásra. A történtekért panaszostól levélben elnézést kértek.
A vizsgálat alapján megállapítottam, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság azzal, hogy az 1998-ban benyújtott ellátási igényt több mint két év elteltével bírálta el, súlyosan sértette a jogbiztonság részét képező tisztességes eljáráshoz, valamint a szociális biztonsághoz való jogot.

Ajánlás:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:
	Felkérem a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság vezetőjét, hogy a jövőben gondoskodjon az ügyintézési határidők, valamint a méltányos eljárás szabályainak betartatásáról.

Budapest, 2000. november 21.

Gönczöl Katalin