OBH 4234/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása:
	A panaszos és társai azért fordultak az országgyűlési biztoshoz, mert az építési hatóság nem, illetve nem határozattal intézkedett bejelentésükre, amelyet szomszédjuknak az engedélytől eltérő építkezése miatt tettek. Ezért a jogorvoslat sem volt számukra biztosított. A vizsgálat az Alkotmány 2. §-ában rögzített, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult.
	A vizsgálatban Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal vezetőjétől (többször sürgetve) tájékoztatást, a XIX. kerületi építési hatóságtól iratokat kértem.

Alkalmazott jogszabályok:
- 1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
- 1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
- 1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)

Megállapított tényállás:
	A panaszosok 2000 júliusban fordultak először a kerületi jegyzőhöz mint építési hatósághoz azzal, hogy szomszédjuk építkezésével kapcsolatosan rendeljen el vizsgálatot, mert az építtető az engedélyezett tervektől eltér. Mivel erre nem kaptak választ, augusztus 9-én - most már kifejezetten határozat formában hozott - intézkedést kértek. Augusztus 17-én a Polgármesteri Hivatal műszaki csoportja levelében azt állapította meg, hogy "2000. 07. 13-án a helyszínen ellenőrzést tartottam. Az engedélyezett tervektől való eltérést vagy szabálytalanságot nem tapasztaltam, ezt támasztja alá a közigazgatási hivatal építésfelügyeleti ellenőrzésről készült 08-8542/2/2000 sz. jegyzőkönyve is. Az ingatlan beépítettsége 23,2 %. ... A fentiek alapján hatósági intézkedésnek nincs alapja. Kérem tájékoztatásom szíves tudomásulvételét."
Ezt követően a panaszosok egyidejűleg Budapest Főváros Közigazgatási Hivatalához és az országgyűlési biztoshoz fordultak. A Közigazgatási Hivatal megkereste az I. fokú hatóságot. Azonos tartalmú választ kapott mint a panaszosok, és ezt közvetítette tovább nekik.
A I. fokú hatóság az építtetőnek megadta az időközben elkészült bővítményre a használatbavételi engedélyt. Ezt a panaszosok megfellebbezték, és az I. fokú hatóság saját hatáskörében visszavonta a használatbavételi engedélyt, fennmaradási engedélykérelem és tervek benyújtására kötelezte az építtető szomszédot.
A fennmaradási engedélykérelem benyújtására kötelező határozatot a (szomszéd) építtető megfellebbezte, és azt a Fővárosi Közigazgatási Hivatal mint II. fokú építési hatóság helybenhagyta. A kötelezett (szomszéd) a fennmaradási kérelmet és a megvalósulási tervdokumentációt benyújtotta, azt az I. fokú hatóság még nem bírálta el.

A vizsgálat megállapításai:
	Megállapítottam, hogy a panaszban szereplő ügy nem tekinthető jogerősen befejezettnek, hiszen a fennmaradás kérdésében a jegyző mint építési hatóság még nem döntött.
Ezért az Obtv. 16-18. §-ai alapján az ügy érdemére nézve megállapítást nem teszek, kezdeményezéssel nem élek.
	Megállapítom azonban, hogy az Obtv. 16. § (1) bekezdésében körülírt helyzete a panaszosoknak az eljárás zömében fennállt: "Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság ... intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésére álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva."
	Mind az I. fokú, mind a II. fokú hatóság levélben hozott érdemi döntést, amelyet az Áe. szabályai szerint határozatba kellett volna foglalni. Mivel ez nem történt meg, a panaszosokat megfosztották a jogorvoslat igénybevehetőségétől. Ami akkor is törvénysértő és visszásságot eredményez, ha az építéshatósági eljárás lefolytatása azt az eredményt hozta volna, hogy az építtető az engedélyezett módon építkezik. Ez esetben súlyosbítja a helyzetet, hogy a levélbeni elutasításokkal ellentétesen a panaszosok által jelzett szabálytalanságok fennálltak. A jogerős II. fokú határozat indoklásából megállapítható, hogy azért nem adható használatbavételi engedély az elkészült épületre, mert az engedélyezett tervektől eltértek. Azokban a részletekben, amelyeket a panaszosok legelső bejelentésükben nehezményeztek, és aminek a vizsgálatát kérték. Az épület nagyobb lett, az övezetben megengedett 30 %-os beépítést az épületbővítéssel túllépték stb.
	Az előzmények, a hatóság többszöri, több hónapos hallgatása ismeretében a két év óta lezáratlan ügyben nem feltételezhető kellő biztonsággal az, hogy mulasztások már nem fenyegetnek.
	Felhívom ezért a XIX. kerület jegyzőjének mint építési hatóságnak a figyelmét, hogy mind ebben az eljárásban, mind a jövőben:

Érdemi döntést határozattal bíráljon el, és biztosítsa az érintettek számára a jogorvoslat igénybevehetőségét.
A tényállást tisztázza, döntését időben meghozva akadályozza meg, hogy a folyamatában felderített szabálytalan építkezések szabálytalanul is fejeződjenek be.

Felhívom a Közigazgatási Hivatal vezetőjének a figyelmét:

Az érdemi döntések határozati formában való meghozatalát követelje meg mind az I. fokú, mind saját II. fokú hatóságától.
A tényállás tisztázásának a hiányát, az építésfelügyeleti ellenőrzés nem kellő alaposságát vizsgálja meg a jelen ügyben, és ha szükséges és lehetséges, intézkedjék, főként e hibák jövőbeni elkerülésére.
Az országgyűlési biztos megkereséseire az Obtv. 18. § (10) bekezdésében foglaltak szerint válaszoljon.

Összegezve:
	Megállapítottam, hogy az eljárásnak a már jogerősen lezárt szakaszában az eljáró hatóságok visszásságot okoztak a panaszosoknak a jogbiztonsághoz és a tisztességes eljáráshoz való jogaikkal összefüggésben.
A folyamatban lévő ügyre is tekintettel azonban a fennmaradás kérdésében ajánlással nem élek.
	Mivel az eljárásban a használatbavételi engedély kiadása után következő szakaszban már érvényesült a panaszosoknak a jogorvoslathoz való joguk, és erre a fennmaradási engedélyezésben is kilátás van (feltéve, hogy szükségük lenne rá), konkrét, további intézkedésemre az ügyben sem okot, sem lehetőséget nem látok, ezért vizsgálatomat lezárom. 
A panaszosokat tájékoztatom, hogy a hatóság jövőbeni döntésétől függetlenül az építkezésből eredő esetleges káraik polgári peres úton bizonyíthatók és érvényesíthetők.

Budapest, 2002. május 30.

Lenkovics Barnabás