OBH 4229/2000., OBH 5525/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Állampolgári panaszok alapján vizsgálatot indítottam Gyöngyöshalász Község Önkormányzat Képviselő-testülete által a köztisztaság, a köz- és zöldterületek használatának, az állattartás szabályairól szóló 1/1992. (I.29.) ÖK. számú rendelete (a továbbiakban: Ör. I.), valamint a köztisztasági feladatok ellátásáról, a kommunális szemétszállításról szóló, a 18/1999. (XII.14.) KT. számú rendelettel módosított 2/1996. (III.5.) KT. számú rendeletének (a továbbiakban: Ör. II.)  alkalmazásával kapcsolatban. 

A panaszosok a következőket kifogásolják:
•	A települési önkormányzat rendeletei értelmében a szemétszállítást kötelező igénybe venni és annak is díjat kell fizetni, aki a szolgáltatást nem veszi igénybe.
•	Az önkormányzati rendeletek alapján a hulladékszállításhoz szükséges zsákokat nem az igényeknek, hanem az önkormányzat által megállapított követelményeknek megfelelően kell beszerezni.
•	Az önkormányzat szabálysértési eljárást indít azok ellen, akik nem vásárolják meg a rendelet szerinti zsákokat, akkor is, ha a keletkezett háztartási szemetet nem helyezik el szabálytalanul, függetlenül attól, hogy a szolgáltatóval szerződéses jogviszonyban állnak vagy sem.

Megállapított tényállás
	Az Országgyűlési Biztosok Hivatalának vezetője az ügy vizsgálatához bekérte Gyöngyöshalász Község jegyzőjétől a témára vonatkozó önkormányzati rendeletek hatályos szövegét.
	A jegyző ennek alapján hatályosként küldte meg az Ör. I.-et, amit a képviselő-testület 1992-ben alkotott, és amely a települési szilárd hulladék elszállításával kapcsolatos szabályokat is tartalmaz az egyes helyi közszolgáltatások igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (a továbbiakban: Kötv.) felhatalmazása alapján kiadott Ör. II.-t és annak módosítását, amely ugyancsak tartalmaz előírásokat a települési szilárd hulladék gyűjtésével és elszállításával kapcsolatban, továbbá rendezi a 2000. évi szállítási díjakat.

Az ügy jogszabályi háttere

Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 16. § (1) bekezdése előírja, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítása. 
Az Ötv. 95. § (1) bekezdése szerint a Kormány a belügyminiszter közreműködésével a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetője útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi ellenőrzését.
Az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat döntései (rendelete, határozata) megfelelnek-e a jogszabályoknak.
Az Ötv. 99. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére. 

A Kötv. 1. § (1) bekezdése a települési szilárd hulladék elszállítását közszolgáltatási szerződés keretében megvalósuló közszolgáltatássá minősíti, és e szolgáltatás igénybevételét az ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója számára kötelezővé teszi.
A Kötv. 2. §-a szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg többek között:
•	a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit  (Ptk. 226. § (1) bek.);
•	az érintett közfeladattal összefüggő - jogszabályban nem rendezett - helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
•	az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét. 

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 201. §-a  a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár.
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."
A Ptk. 226. §-a szerint 
"(1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.
(3) Hatósági ár megállapítására külön törvény szerint kerülhet sor."
A Ptk. 198. § (2) bekezdése szerint jogszabály szerződés kötését kötelezővé teheti.
A Ptk. 198. § (3) bekezdése kimondja, hogy szolgáltatásra irányuló kötelezettség és jogosultság jogszabályból vagy hatósági rendelkezésből szerződéskötés nélkül is keletkezhet, ha a jogszabály vagy a törvényes jogkörében eljáró hatóság így rendelkezik és a kötelezettet, a jogosultat, és a szolgáltatást kellő pontossággal meghatározza. Ebben az esetben - jogszabály vagy hatóság eltérő rendelkezése hiányában - a szerződésre vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.

A szabálysértésekről szóló - 2000. február 28. napjáig hatályban volt 1968. évi I. tv. (Sztv.)   1. §-a úgy rendelkezett, hogy valamely tevékenységet vagy mulasztást törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet nyilváníthat szabálysértéssé.
A szabálysértésekről szóló - 2000 március 1-jén hatálybalépett - 1999. évi LXIX. tv. (hatályos Sztv.) 1. § (1) bekezdése szerint szabálysértés az a jogellenes tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.
A hatályos Sztv. 169. § (2) bekezdése kötelezte az önkormányzatokat, hogy 2000. március    1-jéig vizsgálják felül az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket és azokat, amelyek e törvény, illetve az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendelet rendelkezéseivel nincsenek összhangban, vagy csak megismételik a magasabb szintű jogszabályokban meghatározott szabálysértési tényállást, helyezzék hatályon kívül.
A hatályos Sztv. 16. § (1) bekezdése szerint a pénzbírság legalacsonyabb összege 1000 Ft, legmagasabb összege 150000 Ft. 
Ugyanezen törvényhely (2) bekezdése értelmében az önkormányzati rendelet 30000 Ft-ban állapíthatja meg a pénzbírság legmagasabb összegét. 

Az Ör. I-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges - hatályosként megküldött - előírásai a következőket tartalmazzák:
3. §
"(1) Gyöngyöshalász községben a rendelet 1. sz. mellékletét képező utcajegyzék szerint kötelező a szervezett szemétszállítás igénybevétele. 
(2) Az igénybevételi kötelezettség a tényleges igénybevételtől függetlenül a díjfizetés kötelezettségét is jelenti, kivéve ha az ingatlan (lakóház) 3 hónapot meghaladóan használaton kívül áll és ezt a kötelezett a 6. § (3) bekezdése szerint bejelenti."
4. §
"(3) Az ingatlanon keletkezett háztartási szemétnek az ingatlanon történő gyűjtésére és tárolására a tulajdonos megfelelő számú fedhető szemétgyűjtő tartályt (kuka) köteles beszerezni, elhelyezéséről, pótlásáról, javításáról és fertőtlenítéséről gondoskodni."
(Az Ör. I-nek a háztartási szemét szállításáról és szállítási díjáról szóló 5. §-át az Ör. II. hatályon kívül helyezte.)
6. §
"(1) A szemétszállítás díját helyiségegységenként kell számításba venni:
Lakás esetében: lakószobánként.
(2) A díj fizetése a tárgyhó 5-ig esedékes és a kötelezettet a 2. § (1) bekezdés szerint terheli.
(5) A kötelező intézményes szemétszállítás díja függetlenül a napi, heti jellegtől, helyiségegységenként havi 12 Ft. ........"
25. §
"(1) Szabálysértést követ el és pénzbírsággal sújtható, aki a rendelkezéseket megszegi.
(2) A szabálysértési eljárás lefolytatására a Polgármesteri Hivatal jogosult."
Az Ör. II.-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges előírásai a következőket tartalmazzák:
1. §
"(1) A rendelet hatálya kiterjed a község kül- és belterületén lévő beépített ingatlanok tulajdonosaira, használóira (a továbbiakban: tulajdonos).
(2) A rendelet személyi hatálya kiterjed a közigazgatási területen élő és tartózkodó magánszemélyekre, vállalkozókra és gazdálkodó szervezetekre egyaránt."
3. §
"(1) Minden ingatlan tulajdonosa az ingatlanon keletkezett háztartási hulladék elhelyezése céljából köteles a szervezett szemétszállítást igénybe venni."
5. §
"(1) A szemétszállítási közszolgáltatás igénybevétele és díjfizetése kötelező.
(2) Az intézményes szemétszállítási díj mértékét az 1. sz. melléklet tartalmazza.
(3) A szemétszállítási díjat négy egyenlő részletben, negyedévenként kell megfizetni, melynek beszedéséről a szolgáltató gondoskodik.
(6) A szemétszállítási díj közlése a szolgáltató és tulajdonos között létrejött szerződéskötéskor történik."
6. §
"(1) A közüzemi szerződés a szolgáltatás igénybevételével, vagy egyedi szerződés alapján jön létre."
8. §
"(1) Szabálysértést követ el és 10000 Ft-ig terjedhető pénzbírsággal sújtható, aki a rendeletben előírt tilalmakat, kötelezettségeket, szabályokat megszegi."
Az Ör. II. 1. sz. mellékletének a 18/1999. (XII.14.) KT. sz. rendelettel megállapított - 2000. január 1. napjától hatályos - szövege szerint:
Lakás esetén fizetendő díjak: heti egyszeri szállítás esetén (Ft/n.év)
25 literes zsák			  800 Ft + ÁFA =    896 Ft
50 literes zsák 		1469 Ft + ÁFA =  1645 Ft
50 literes edény		1235 Ft + ÁFA =  1383 Ft
110-120 literes edény		2840 Ft + ÁFA =  3181 Ft
240 literes edény 	 	5928 Ft + ÁFA =  6639 Ft
1100 literes edény 	         27170 Ft + ÁFA = 30430 Ft

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bek.), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetőleg jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése szerint ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására - az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett - ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének.

Az ügyben érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot."

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során elsőként azzal a kérdéssel foglalkoztam, kiterjed-e az ügyre és milyen terjedelemben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának hatásköre?
	A települési szilárd hulladék összegyűjtése a Kötv. 1. § (1) értelmében közszolgáltatásnak, az e tevékenységet az önkormányzat megbízásából végző szervezet pedig értelemszerűen közszolgáltatást végző szervezetnek minősül, így tevékenységének vizsgálatára az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed.
	A Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján kiadott Ör. tekintetében az állampolgári jogok országgyűlési biztosának közvetlen intézkedési jogosultsága nincs.
	Az Obtv. 16. § (1) bekezdésében és 29. § (1) bekezdésében foglaltak egybevetéséből ugyanis az következik, hogy az országgyűlési biztos vizsgálati és intézkedési jogosultsága a helyi önkormányzat rendeletalkotó tevékenységére, azaz a rendelet előkészítésére és magára a rendeletre - miután ez nem hatósági tevékenység - nem terjed ki.
	Az önkormányzatok törvényességi ellenőrzése az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében az illetékes megyei közigazgatási hivatal vezetőjének hatáskörébe tartozik. Az önkormányzati rendelet mint jogszabály alkotmányosságának utólagos vizsgálatára pedig az Alkotmánybíróság jogosult.
	A vizsgálat további kérdése az volt, hogy az Ör. alkalmazása során keletkezhettek-e az említett alkotmányos előírásokkal kapcsolatos visszásságok?
	Az önkormányzatok a Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján nagyfokú önállósággal rendelkeznek, a települési szilárd hulladék elszállítási díjának és a díjfizetés alapjának megállapítása során. Mivel törvényi felhatalmazás alapján szerződéses jogviszony elemeit szabályozzák, tiszteletben kell tartaniuk a Ptk. 1. § (1) bekezdésben foglaltakból eredő azt az alkotmányos követelményt, amely szerint az önkormányzatoknak a gazdasági szervezetek és az állampolgárok személyi viszonyait szabályozó jogszabályokat a Ptk.-val összhangban, arra figyelemmel kell értelmezni. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása az önkormányzatokkal szemben is olyan alapvető követelmény, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásukkor nem hagyhatnak figyelmen kívül. (54/1998. (XI.27.) AB határozat, 52/1998. (XI.27.) AB határozat,  55/1998. (XI.27.) AB határozat stb.)
	Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósítja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Lényeges követelmény, hogy a közszolgáltatás díja az általány jellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás ellenértékéhez közelítsen, a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülményeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. (43/1997. (VII.1.) AB határozat)
	A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti az önkormányzatokkal szemben azt a követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározásakor a díj összegét nem a tényleges szemét kibocsátáshoz, és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem az azt tükröző más mutatóhoz (pl. a szobák és más helyiségek száma, nagysága, a lakásban élő személyek száma, a kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására.
	Az Alkotmánybíróságnak a témára vonatkozó döntéseiben megfogalmazott követelmények megvalósítása különböző módszerekkel is lehetséges. A gyakorlatban több önkormányzat is alkalmaz az alkotmányos követelményeknek megfelelő megoldást.
	A Kötv. 1. § (1) bekezdése, valamint az Ör. II. 3. § (1) bekezdése értelmében a szervezett hulladékelszállításba bevont területen a szolgáltatás igénybevétele kötelező. Az említett jogszabályok nem teszik lehetővé a díjfizetés elmulasztását abban az esetben, ha valaki a közszolgáltatást nem veszi igénybe, illetve a szolgáltatás ellátására nem köt szerződést.
	Az Ör. II. 6. § (1) bekezdése értelmében ugyanis a közüzemi szerződés nemcsak egyedi szerződéskötéssel, hanem a szolgáltatás igénybevételével is létrejön.
	Az előbbieken túlmenően szerződéskötés nélkül is létrejön a szolgáltatásra irányuló kötelezettség és jogosultság, ha a jogszabály a kötelezettet, a jogosultat, és a szolgáltatást kellő pontossággal meghatározza. (Ptk. 198. § (3) bek.) Az Ör. II. megfelel ennek a követelménynek, ezért a Ptk. rendelkezései értelmében szerződéskötés vagy ráutaló magatartás nélkül is kötelező a szolgáltatás igénybevétele, és díjának megfizetése.
	A Kötv. rendelkezései abból a feltételezésből indulnak ki, hogy háztartási hulladék minden ingatlanon keletkezik, a kötelező közszolgáltatás lényege pedig az, hogy a keletkező hulladékot e szolgáltatás keretében kell elszállíttatni és ártalmatlanítani. A kötelező közszolgáltatásba bevont területeken lévő ingatlanok tulajdonosainak tehát nincs választási lehetősége abban a kérdésben, hogy a kötelező közszolgáltatást igénybe veszik, vagy sem. Az Alkotmánybíróság több határozatában is alkotmányosnak minősített olyan önkormányzati rendeleti előírásokat, amelyek értelmében a közszolgáltatási díjat azoknak is meg kell fizetni, akik nem veszik igénybe a szolgáltatást.
	Nem valósít meg tehát alkotmányos visszásságot az a gyakorlat, hogy a szolgáltató a szolgáltatás díját azoktól az ingatlantulajdonosoktól is beszedi, akiknek ingatlana az ellátott területen helyezkedik el, azonban szolgáltatási szerződést nem kötöttek, és a szolgáltatást sem veszik igénybe. Emiatt tehát intézkedés tételére nincs lehetőségem. 
	Az előbbieken túlmenően megállapítottam, hogy az Ör. II. 1. sz. mellékletének a díjazással kapcsolatos előírásai összhangban vannak az Alkotmánybíróság határozatai alapján megállapítható alkotmányossági követelményekkel. Azáltal, hogy az Ör. II. 1. sz. melléklete 25 literes zsáktól 1100 literes edényig különböző űrtartalmú zsákok és edények használatát teszi lehetővé, és a díj mértéke a használt zsák, illetve edény nagyságához igazodik, az Ör. olyan differenciált díjazási rendszert állapít meg, amely megfelel a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságával kapcsolatos követelménynek. Ennek alkalmazása ezért alkotmányos visszásságot nem eredményez.
	Az Ör. I.-nek és az Ör. II.-nek a szabálysértési tényállásokat megállapító rendelkezései azonban nem felelnek meg az alkotmányossági követelményeknek, és a hatályos Sztv. előírásainak.
	A Kötv. hatálya alá tartozó közszolgáltatás a polgári jogviszonyok körébe tartozik, melynek sajátossága, hogy a szerződés létrehozása, a szolgáltatás igénybevétele jogszabály alapján kötelező, és jogszabály állapítja meg a szerződés egyes tartalmi elemeit, így a szolgáltatásért fizetendő díj mértékét is. Miután a polgári jog körébe tartozó szerződéses jogviszonyról van szó, így az ezzel kapcsolatos jogviták rendezése is csak a polgári jog szabályai szerint történhet. A teljesítéssel vagy a fizetendő díjjal kapcsolatos vita esetén  - ideértve azt is, ha a szolgáltatás igénybevételére kötelezett nem fizeti meg a díjat -  a Ptk. és a Pp. szabályait kell alkalmazni. A meg nem fizetett közszolgáltatási díj érvényesítése a polgári jog, a polgári eljárásjog szabályai alapján, behajtása pedig a bírósági végrehajtás szabályairól szóló 1994. évi LIII. törvény alapján lehetséges.
	Az Alkotmánybíróság 19/1998. (V.22.) AB határozatában úgy foglalt állást, hogy az önkormányzat részére az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés a) pontja, és az Ötv. 16. § (1) bekezdése által biztosított rendeletalkotási jog nem jelenti azt, hogy a helyi önkormányzat bármely jogellenes magatartást szabálysértéssé nyilváníthat. A szabálysértés a közigazgatásellenes magatartások, illetőleg az emberi együttélés szabályait sértő magatartások, az ún. kriminális cselekmények szankcionálására hivatott jogintézmény (63/1997. (XII. 11.) AB hat.). A szabálysértés intézményének e rendeltetésével összeegyeztethetetlen az, hogy a jogalkotó - valamely közjogi védelmet igénylő közérdek nélkül - önmagában a polgári jogi szerződésből eredő kötelezettség nem teljesítését szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. I. és az Ör. II. megalkotásakor érvényben levő és a hatályos Sztv. 1. §-a is az önkormányzat eredeti jogalkotó hatáskörére tekintettel ruházza fel a helyi önkormányzatot a jogellenes magatartás szabálysértéssé nyilvánításának jogával. A helyi önkormányzatot megillető e jogosítvány arra szolgál, hogy az önkormányzat az eredeti jogalkotási hatáskörében meghatározott közigazgatási jogi előírások és társadalmi együttélési szabályok megsértését szankcionálja. Az önkormányzat rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, ezért a helyi önkormányzat nem nyilváníthat szabálysértéssé olyan jogellenes magatartásokat, amelyek jogkövetkezményeit, szankcióit magasabb szintű jogszabály szabályozza.
	A közszolgáltatásnak minősülő települési szilárd hulladék elszállításának kérdéseit alapvetően a Ptk. és a Kötv. mint az Ör.-nél magasabb szintű jogszabály szabályozza. A közszolgáltatási szerződés tartalmára vonatkozó szabályokat a Kötv. felhatalmazása alapján a Ptk. keretei között a helyi önkormányzat is megállapíthat rendeletében, ezzel azonban a közszolgáltatási jogviszony nem lép ki a polgári jog keretei közül. Ezért a Kötv. 2. § (2) bekezdés e) pontja által megállapított szabálysértési rendeletalkotási felhatalmazás nem terjed ki arra, hogy a közszolgáltatási szerződés megkötésére, teljesítésére vonatkozó kötelezettségek elmulasztását az önkormányzat szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. I. 25. § (1) bekezdése a rendelet valamennyi előírásának megszegését szabálysértéssé nyilvánítja. Az Ör. I. azonban olyan előírásokat is tartalmaz, amelyek a polgári jog körébe tartoznak. (Pl. a szemétszállítás igénybevételi kötelezettségének, a díjfizetési kötelezettségnek a kimondása.) Ennek alapján elvileg lehetséges szabálysértési eljárás indítása a kötelező közszolgáltatással, mint polgári jogi jogviszonnyal kapcsolatos tulajdonosi kötelezettségek elmulasztása miatt is.
	Az Ör. II. 8. § (1) bekezdése azon túlmenően, hogy ugyancsak szabálysértéssé nyilvánítja a rendeletben előírt tilalmak, kötelezettségek és szabályok megszegését, melyek között számos polgári jogi jellegű kötelezettség is van, nem felel meg a hatályos Sztv. azon előírásának, amely a kiszabható bírság összegéről rendelkezik.	Mind az Ör. I., mind az Ör. 	II. szabálysértési rendelkezésének alkalmazása a jogbiztonsággal és a tulajdonhoz való joggal kapcsolatos alkotmányos visszásságot eredményez abban az esetben, ha valaki ellen az említett rendeletekben előírt polgári jogi kötelezettségek vagy szabályok megszegése miatt (pl. a közszolgáltatás igénybevétele vagy a díjfizetés elmulasztása) indul szabálysértési eljárás. A panaszos indokaitól eltérő okból, de alapos az a kifogás, amely szerint jogszerűtlen a polgári jogi kötelezettségek megszegésének szabálysértéssé nyilvánítása.
	Az előbbieken felül az Ör. I. és az Ör. II. szabálysértési rendelkezései a szabálysértési tényállásokat olyan mértékben általános módon határozzák meg, melynek alapján valójában nem állapítható meg sem a lakosság, sem a szabálysértési hatóság számára, hogy pontosan mely cselekmények vagy mulasztások minősülnek szabálysértésnek. A jogállamiságból fakadó jogbiztonság egyik alapvető követelménye az olyan jogszabályok megalkotása, melyek tartalma világos, egyértelmű, az állampolgárok és a jogalkalmazó szervezetek számára is könnyen felismerhető. A két önkormányzati rendelet szabálysértési rendelkezései ennek az alkotmányossági követelménynek nem felelnek meg.
	A jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő alkotmányos visszásságot eredményez továbbá, hogy az Ör. II. megalkotásakor nem történt meg az Ör. I. teljeskörű felülvizsgálata, és abból a szükségtelen vagy meghaladott szabályok hatályon kívül helyezése.
	Az Ör. II. kizárólag az Ör. I. 5. §-át helyezte hatályon kívül, de nem érintette az Ör. I.-nek a jelentésben már részletezett azon szabályait, amelyek a szilárd hulladék elszállításával, és díjmegállapításával kapcsolatosak. (Pl. Ör. I. 4. § (3) bek., 6. § (1) bek., (5) bek.) Az Ör. II. megalkotásával valójában meghaladottá vált valamennyi szabály, amely az Ör. I.-ben a települési szilárd hulladék összegyűjtéséről, elszállításáról, és annak díjáról rendelkezett. 
	Az Ör. II. hatálybalépésével átalakult a hulladékgyűjtés rendszere és díjazása is, ezért gondoskodni kellett volna a meghaladottá vált rendeleti előírások hatályon kívül helyezéséről. 

Ajánlás

Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:
Felkérem a Heves Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy kezdeményezze Gyöngyöshalász Község Önkormányzat Képviselő-testülete által alkotott 1/1992. (I.29.) ÖK. sz. rendelet felülvizsgálatát, és abból valamennyi olyan szabály hatályon kívül helyezését, amely a 2/1996. (III.5.) KT. sz. rendelet hatálybalépésével meghaladottá vált, azonban hatályon kívül helyezése elmaradt. 
Kezdeményezze továbbá az 1/1992. (I.29.) ÖK. sz., valamint a 2/1996. (III.5.) KT. sz. önkormányzati rendeletekben foglalt szabálysértési rendelkezések felülvizsgálatát, és összhangba hozatalát a hatályos Sztv. előírásaival. 

Budapest, 2000. december 27.

Gönczöl Katalin