OBH 4173/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos 2000. augusztus 21-i beadványában azt sérelmezte, hogy a Pénzügyminisztérium politikai államtitkára a hozzá 2000. június 26-án benyújtott panaszára nem reagált.
	Mivel a közölt sérelem összefüggésben van a jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz, valamint a panaszhoz való alkotmányos állampolgári joggal, az ügyben vizsgálatot indítottam, tájékoztatást kértem a pénzügyminisztertől.

A megállapított tényállás
1)	A pénzügyminiszter közölte, hogy a panaszosnak az államtitkárhoz írt levele alapján - amelyben a PM Számvitel-Adó-Könyvvizsgálat c. folyóirata szerkesztőségének eljárását kifogásolta - a szerkesztőség foglalkozott a panaszos írásának közzétételével. A szerkesztő bizottság állásfoglalása alapján a főszerkesztő 2000. december 1-jén a panaszos szerzővel megbeszélést folytatott. Akkor a panaszos azt ígérte, hogy az átdolgozott írását közlésre a főszerkesztőnek ismételten megküldi. Ez azonban nem történt meg.
A Pénzügyminisztérium az államtitkárához írt panaszra a panaszosnak írásos választ nem küldött, az ügyintézési határidő meghosszabbításáról őt nem tájékoztatta. 
2)	A panaszos beadványában közölte, hogy a lap szerkesztőinek eljárását azért kifogásolta az államtitkárhoz írt levelében, mert az álláspontja szerint sérti alkotmányos jogait és a sajtó szabadságát.
	A miniszter válasza erről a következőket tartalmazza: "A folyóirat múltja, az olvasói igények arra kötelezik a szerkesztő bizottságot, hogy csak olyan írások megjelentetését támogassa, amelyek a folyóirat megbízhatóságát, hitelességét erősítik. (A panaszos) írása ennek az elvárásnak nem felelt meg. A hiteles, megbízható tájékoztatás követelménye nem jelenti a szabad véleménynyilvánítás korlátozását. Itt szeretném megjegyezni, hogy semmilyen jogszabály nem kötelezi a szerkesztő bizottságot a kérdéses írás megjelentetésére. Ugyanakkor a szerkesztő bizottság felelőssége mindaz, ami a folyóiratban megjelenik.
	(A panaszos) írásában van néhány gondolat, amely megfelelő szintű kidolgozás, a felvetések tartalommal való megtöltése, a tárgyi tévedések elhagyása, illetve javítása után alkalmas lehet a közlésre. Éppen ezért kereste meg a főszerkesztő (a panaszost), aki ebben segítőkésznek mutatkozott."
3)	A panaszos beadványa alapján 2000. szeptember 22-én küldtem megkeresést a pénzügyminiszternek, majd midőn választ nem kaptam, 2001. január 18-án sürgettem azt. Eközben az ügyintéző közvetlenül, telefonon is érdeklődött a Pénzügyminisztériumban a panasz elintézéséről. A válasz végül 2001. február 15-én érkezett meg. Ebben a miniszter a késedelmet azzal indokolta, hogy az egyeztetések, a pozitív megoldás keresése hosszabb időt vett igénybe.

A vizsgálat jogszabályi háttere
•	A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény (a továbbiakban: Tv.) 
11. § (2) Az írásbeli értesítés mellőzhető, ha az elintézésről a bejelentőt (javaslattevőt) szóban tájékoztatták és a tájékoztatást tudomásul vette.
19. § (1) A panaszt a lehető legrövidebb idő alatt, de legkésőbb a benyújtástól számított harminc napon belül el kell intézni.
(2) Az eljáró szerv vezetője az (1) bekezdés szerinti határidőt - indokolt esetben - egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről a panasztevőt értesíteni kell.

A vizsgálat megállapításai
1)	A Pénzügyminisztérium azzal, hogy a Tv. 19. §-ának a panasz elintézési határidejére vonatkozó rendelkezését megszegte, visszásságot okozott a jogállamiságból (Alk. 2. § (1) bek.) levezethető tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint a panaszjoggal (64. §) összefüggésben.
A Tv. 11. § (2) bekezdés alapján ugyan a panasz elintézéséről ez esetben nem kellett volna feltétlenül írásban értesíteni a panaszost, hiszen az intézkedést a vele folytatott megbeszélések révén tapasztalta, de az elintézési határidő meghosszabbításáról igen.
2)	A lap szerkesztőségének eljárása nem tartozik az országgyűlési biztos által vizsgálható körbe az 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése és 29. § (1) bekezdése értelmében, még akkor sem, ha a lap a Pénzügyminisztérium lapja. A lap alapítói funkció nem közhatalmi tevékenység, ezért a minisztériumi eljárás tartalmát sem vizsgálhatom. Az természetesen helyes lett volna, ha a minisztérium a panasszal kapcsolatos álláspontját a panaszossal is közli írásban, ezzel megelőzve a további eljárásokat.
3)	A miniszter a megkeresésemre adott késedelmes válaszával akadályozta az eljárásom, ez pedig ugyancsak a jogbiztonság követelményével (Alkotmány 2. § (1) bek.) összefüggésben okozott visszásságot. E sérelem kimentését - az érdemi megoldás keresését - azonban elfogadom, bár helyesebb lett volna erről közbeeső tájékoztatást küldeni. 

A panaszos esetében elkövetett határidő és értesítés mulasztás már nem pótolható, ezért csak általános jellegű ajánlást teszek.
	Felkérem a pénzügyminisztert, hogy az állampolgárok alkotmányos jogai érvényesülése érdekében gondoskodjon arról, hogy a minisztériumban a panaszokat a törvényben előírt eljárás szerint intézzék.
	Kérem a minisztert, hogy a fenti kezdeményezésemmel kapcsolatos álláspontjáról és intézkedéséről az Obtv. 21. § (2) bekezdése szerint 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2001. május 28.

Gönczöl Katalin