OBH 4163/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos apa azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte Budapest Főváros VII. kerület Erzsébetváros Gyámhivatal eljárását, gyermeke kapcsolattartási ügyében.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált gyermeki jogok megsértésének gyanúja miatt indult, melynek során tájékoztatást kértem az önkormányzat gyámhatóságától, hogy a panasz benyújtását követően milyen intézkedések történtek a kapcsolattartás elősegítése érdekében.

A megállapított tényállás
	A panaszos beadványában előadta, hogy volt felesége a bírói ítéletben foglaltakat nem tartja be, a láthatást szándékosan akadályozza, emiatt évek óta nincs rendszeres kapcsolata gyermekével, a gyámhivatal pedig "nem tesz semmit azért, hogy a jogerős bírói ítéletnek érvényt szerezzen. Panaszos a végrehajtás érdekében soron kívüli intézkedést kért, mivel álláspontja szerint a gyámhivatal vezetője az ügyében  részrehajló volt. Budapest VII. kerület Gyámhivatalától beszerzett dokumentumok alapján megállapítható, hogy a szülők apai kapcsolattartásra vonatkozó egyezségét a Bp. II-III. kerületi Bíróság 1997. szeptemberében hagyta jóvá. Az apa már decemberben jelezte az akkor illetékes I. ker. Gyámhivatalnak, hogy az anya nem biztosítja számára a láthatást. A gyámhivatal az anya többszöri figyelmeztetését követően 1998. áprilisában az iratanyagot illetékességből áttette a Budapest VII. kerület Gyámhivatalához. A hatóság a kapcsolattartást folyamatosan akadályozó anyát már több alkalommal pénzbírsággal sújtotta, valamint az 1999. október 25-én kelt végrehajtási bírságot kiszabó határozatában felkérte a gyermekjóléti szolgálatot, hogy a gyermek veszélyeztetésének megelőzése érdekében segítse elő a szülők válását követően kialakult konfliktus feloldását. A szolgálat tapasztalatairól azóta nem jelzett vissza a gyámhivatalnak.
A gyermek kapcsolattartási ügyében jelenleg érvényben lévő Fővárosi Bíróság ítélete a kapcsolattartás helyszínéül a Kapcsolat Alapítványt jelölte meg, a rendszeres láthatás azonban ott sem jött létre, a végrehajtási bírságok kiszabásával eredmény nem volt elérhető.
A vizsgálat lezárása előtt a gyámhivatal megküldte a 2001. január 26-án kiadott határozatát, melyben a kapcsolattartásra jogosult, különélő apa végrehajtási kérelmére a kapcsolattartás biztosítására köteles anyát 80 000 Ft pénzbírsággal sújtotta. Figyelmeztette a kötelezett anyát, hogy ha a jövőben sem tesz eleget a kapcsolattartást szabályozó jogerős bírósági ítéletnek, további százezer forintig terjedő birság kiszabásának van helye, amely ismételhető, illetve karhatalmi segítséggel történő végrehajtás elrendelése válik szükségessé. A határozat azt is tartalmazza, ha a gyermeket bizonyíthatóan, folyamatosan a kapcsolattartásra jogosult apa ellen neveli és a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős ítéletnek a végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a bíróságnál gyermekelhelyezés megváltoztatása iránti per indításának van helye. Megállapította, hogy az anya megsértette gyermekének azon alapvető jogát, amely arról rendelkezik, hogy a gyermeknek joga van származása, vér szerinti családja megismeréséhez és a kapcsolattartáshoz. Az anya magatartása a gyermek érzelmi fejlődését veszélyezteti. A Gyámhivatal felkérte az anyát és a panaszos apát, hogy tartózkodjanak minden olyan cselekménytől, megnyilvánulástól, amely a gyermekben félelem érzetet, vagy a kapcsolattartás szükségességét illetően bizonytalanságot kelthet. 
Előírta, hogy a kötelezett anya a kiszabott birság összegét a határozat jogerőre emelkedését követő nyolc napon belül fizesse meg. Felkérte  Budapest VII. kerület Erzsébetváros Gyermekjóléti Szolgálatát, hogy a gyermek szociális körülményeit kísérje figyelemmel, különös tekintettel a különélő apával való kapcsolattartás alakulására, tapasztalatairól a gyámhivatalt értesítse. A határozat indokolása ismertette, hogy a gyermek apai kapcsolattartásának végrehajtása tárgyában  az anyát  korábban 50 000 Ft pénzbírsággal sújtotta a hivatal, mert az anya nem biztosította gyermekük számára a bírósági ítéletben szabályozott kapcsolattartást. A kapcsolattartás végrehajtására a jogosult apa rendszeresen eljárást kezdeményezett, mivel az első és másodfokú határozatokban kiszabott bírság ellenére az anya a kapcsolattartást nem biztosította.
A Fővárosi Bíróság a kapcsolattartás biztosítására és elősegítésére a Kapcsolat Alapítványt jelölte ki. A Kapcsolat Alapítvány arról értesítette a Gyámhivatalt, hogy a szülők között olyan mértékű ellentétet észlelt, aminek következtében 2000. október 7-től nem biztosítottak kapcsolattartási helyszínt a  család számára. A Kapcsolat Alapítványtól beszerzett tájokoztatásokból a Gyámhivatal azt állapította meg, hogy az anya nem tanúsított semmilyen együttműködést a kapcsolattartás zavartalan működéséhez. A határozat indokolásában a Gyámhivatal rögzítette, hogy az Alapítványnál a szülők olyan magatartást tanúsítottak, amely beszerzett igazságügyi pszichológus szakértői vélemény szerint valószínűsíti, hogy az anya demonstratív magatartása ismételten előhívta az apából annak lobbanékonyságát, fokozottabb érzékenységét. Az ebből fakadó viselkedésmódok minden esetben megijesztik a gyermeket, tápláva benne az apával szembeni ellenszenvet. A Gyámhivatal az anyát 2000. december 4-én meghallgatta. A jegyzőkönyvből kitűnik, hogy a gyámhivatal figyelmezetését az anya megértette, tudomásul vette és vállalta, hogy a továbbiakban a bírósági ítélet szerint biztosítani fogja a kapcsolattartást. A Fővárosi Bíróság ítélete szerint 2001. január 1-től páros héten szombaton, páratlan héten vasárnap reggel 9 órától 18 óráig az apa jogosult a gyermeket az anya lakásáról elvinni.
A határozat szerint az apa az anyától kapott írásos értesítések másolatának becsatolásával igazolta fenti kapcsolattartás ismételt elmaradását, így a Gyámhivatal megállapította, hogy a kötelezett ezideig egyetlen alkalommal sem tett eleget fenti kapcsolattartási szabálynak, az elmaradt időpontok pótlásáról egy esetben sem gondoskodott, mindez alátámasztja a jogosult végrehajtási kérelmének megalapozottságát. Az eljárás adataiból (pszichológiai vélemény, jegyzőkönyvi nyilatkozatok) a Gyámhivatal megállapította, hogy a szülők között változatlanul fennálló konfliktus a gyermek egészséges - elsősorban lelki - személyiségfejlődését veszélyeztetheti, a kapcsolattartás be nem tartása jogait sérti. A gyermek egészséges fejlődését az segíti elő, ha a szülők válását kővetően mindkét szülővel zavartalan kapcsolata marad, a feleknek egymással szembeni indulataikat félretéve mindent el kell követniük annak érdekében, hogy a gyermek és az apa közötti kapcsolat harmonikussá és teljes körűvé váljon, erre a szülök figyelmének felhívása mellett megkereste a gyermekjóléti szolgálatot, hogy a kialakult családi konfliktus megoldásának elősegítésére tegye meg a szükséges intézkedéseket.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
Gyermeki jogok
6. § (4) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy a fejlődésére ártalmas környezeti és társadalmi hatások, valamint az egészségére káros szerek ellen védelemben részesüljön.
A gyermekek védelmének rendszere
15. § (4) A gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó hatósági intézkedések:
a) a védelembe vétel,
Gyermekjóléti alapellátások, a gyermekjóléti alapellátások célja
38. § (1) Az alapellátásnak hozzá kell járulnia a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének, jólétének, a családban történő nevelésének elősegítéséhez, a veszélyeztetettség megelőzéséhez és a kialakult veszélyeztetettség megszüntetéséhez, valamint a gyermek családjából történő kiemelésének a megelőzéséhez.
(2) Az alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást - lehetőség szerint - a jogosult lakóhelyéhez, tartózkodási helyéhez legközelebb eső ellátást nyújtó személynél vagy intézményben kell biztosítani.
Gyermekjóléti szolgáltatás
39. § (3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében
a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,
b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében,
c) az egészségügyi és a szociális ellátás, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése,
d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
Gyermekjóléti szolgálat
40. § (1) A települési önkormányzat a 39. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgáltatás szervezését, irányítását és összehangolását gyermekjóléti szolgálat működtetésével vagy családsegítő szolgálat keretében, illetve a külön jogszabályban meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő személy foglalkoztatásával biztosítja (a továbbiakban együtt: gyermekjóléti szolgálat).
(2) A gyermekjóléti szolgálat - összehangolva a védőnői szolgálattal - szervezési, szolgáltatási és gondozási feladatokat végez. Tevékenysége körében a 39. §-ban foglaltakon túl
a) folyamatosan figyelemmel kíséri a településen élő gyermekek szociális helyzetét, veszélyeztetettségét,
b) meghallgatja a gyermek panaszát, és annak orvoslása érdekében megteszi a szükséges intézkedést,
c) elkészíti a védelembe vett gyermek gondozási-nevelési tervét,
Védelembe vétel
68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén
a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását,
b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet,
c) kezdeményezi az illetékes háziorvosnál - súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál - a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, a gyermekkel együttélő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát,
d) intézkedik a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről az illetékes szervek bevonásával,
e) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára kifogásolt magatartásának megszüntetése érdekében,
f) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményeire, és felszólítja annak megváltoztatására.
(3) A családgondozó a védelembe vételkor a gyermekre vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez a települési önkormányzat megkeresésére a területi gyermekvédelmi szakszolgálat segítséget ad.
(4) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell.
(5) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.

•	149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról
A kapcsolattartásra vonatkozó határozat végrehajtása
33. § (1) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult a gyermeket a szülő vagy a különélő másik szülő ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó jogerős határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget.

Az érintett alkotmányos jog

•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
(2) A szülőket megilleti az a jog, hogy a gyermeküknek adandó nevelést megválasszák.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a  gyámhivatal a kapcsolattartás végrehajtása érdekében a láthatást  folyamatosan akadályozó anyát többször pénzbírsággal sújtotta, valamint a  gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény 39.  § (3) bekezdés b)  pontja értelmében felkérte a gyermekjóléti szolgálatot, hogy nyújtson segítséget a szülőknek a kapcsolattartási konfliktusok feloldásában. Ugyanakkor egyszer sem kérte fel a szolgálatot arra, hogy tájékoztassa tevékenységének eredményéről avagy eredménytelenségéről. A vizsgálat megindítását követően 2001. január 9-én - a gyámhivatali iratokat visszaküldésekor - azt kértem a gyámhivataltól, hogy amennyiben a kapcsolattartási ügyben a megismert és visszaküldött határozatokon túl újabb döntés született, úgy erről az országgyűlési biztost értesítse. Ezt követően közeli időpontban, 2001. január 26-án a gyámhivatal az apa végrehajtási kérelmére kiadott kötelező határozatában (első ízben) felkérte a gyermekjóléti szolgálatot, hogy a kiskorú sorsát kísérje  figyelemmel, különös tekintettel a különélő apával való kapcsolattartás alakulására, s tapasztalatairól a gyámhivatalt értesítse.
A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi igazgatásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Kormányrendelet 33. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a szülő vagy más kapcsolattartásra jogosult, a gyermeket a szülő vagy a különélő másik szülő ellen neveli, illetve a kapcsolattartásra vonatkozó határozatnak szándékosan és ismételten nem tesz eleget." Ezen jogszabályi rendelkezésre figyelemmel a gyámhivatal - a sorozatos bírságok mellett - elrendelhette volna a gyermek védelembe vételét, melyre nem került sor. A vizsgálat megállapította, hogy a legutóbbi határozat meghozataláig a gyámhivatal eljárása során nem vett igénybe minden lehetséges jogi eszközt annak érdekében, hogy a kapcsolattartás realizálódják, ezért a gyermeknek a kapcsolattartáshoz, egészséges fejlődéshez való joga feltételezhetően sérült. A gyámhivatal arról is tájékoztatott, hogy a Kapcsolat Alapítvány a családdal a továbbiakban nem foglalkozik, a láthatások idejére helyet nem biztosít, így a kapcsolattartás jelenleg végrehajthatatlan.
A vizsgálat megállapította, hogy a gyámhivatal azzal, hogy a gyermekjóléti szolgálattól  a legutóbbi döntésének kivételével visszajelzést nem kért, és ennek alapján az önkormányzat jegyzőjét nem kérte fel annak megvizsgálására, hogy a védelembe vétel lehetőségét vizsgálja meg, az Alkotmányban garantált gyermeki jogokkal kapcsolatos visszásság veszélyét hordozza magába.  A gyámhatóság az 1999. október 25-én kelt határozatában felkérte a gyermekjóléti szolgálatot, hogy a gyermek vészélyeztetésének megelőzése érdekében segítse elő a szülők válását  követően kialakult konfliktus feloldását. A gyermekjóléti szolgálat ilyen felkérés ellenére sem a gyámhivatalnak, sem a hatáskörrel rendelkező jegyzőnek nem adott visszajelzést  a védelembe vétel vagy más intézkedés megtételének megfontolására, holott a sorozatos bírságoló határozatok egyértelműen azt bizonyították, hogy erre szükség lett volna. 

Kezdeményezés
	1. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem Budapest VII. kerület Erzsébetváros Gyámhivatal vezetőjét, hogy kísérje figyelemmel a gyermekjóléti szolgálat visszajelzését, és szükség esetén kezdeményezze a gyermek védelembevételét és tegyen meg minden intézkedést a kapcsolattartás eredményes végrehajtása érdekében. 
	2. Felkérem Budapest VII. kerület Ezsébetváros Gyermekjóléti Szolgálatát, hogy a gyermekvédelemmel kapcsolatos gyámhivatali felkérés esetén, amennyiben jegyzői vagy gyámhivatali intézkedések megtétele válik szükségessé, a tapasztalatokról soron kívül értesítse az illetékes hatóságot.
	Kérem a gyámhivatal és a gyermekjóléti szolgálat vezetőjét, hogy a kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjukról és intézkedésükről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2001. március 5.

Gönczöl Katalin