OBH 4147/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Gróf Aranka

	Az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz és az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okoz, ha a rendőrhatóság az eltűnt személyek felkutatására irányuló államigazgatási eljárásban, a jogszabályban előírt határidőt lényegesen túllépve hoz érdemi határozatot.
	A panaszos Hivatalunkhoz fordult, mert fedélzetmester férje - 2000. február 18-áról 19-ére virradóan - a Buda folyami motoros hajóról ismeretlen körülmények között eltűnt, feltehetően a Dunába fulladt.
A panaszos sérelmezte, hogy a rendőrhatóság nem tett meg mindent hozzátartozója felkutatására, valamint többszöri kérése ellenére intézkedéseiről írásban nem értesítette. Nem tudott belenyugodni, hogy az országos körözés eredménytelen, s az eljárás az előadó tájékoztatása szerint évekig húzódhat, holott a MAHART csak a rendőrségi eljárás lezárása után intézkedik az eset munkahelyi balesetként történő elbírálására.
	A panaszbeadvánnyal kapcsolatos álláspontjának megismerése céljából a Dunai Vízirendészeti Rendőrkapitányság vezetőjét írásban megkerestem.
	A kapitányságvezető tájékoztatása és a megküldött iratok alapján megállapítottam, hogy a Dunai Vízirendészeti Rendőrkapitányság nem tett eleget az eltűnt személyek felkutatására irányuló államigazgatási eljárás elintézési határidejének megállapításáról szóló 136/1994. (X. 26.) Korm. rendelet előírásainak, mely szerint az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 15. §-ának (1) bekezdése alapján "Az eltűnt személyek felkutatására irányuló hatósági eljárásban az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történő megindításától számított 90 napon belül kell meghozni." 
	A rendőrhatóság csak a megkeresésemet követően, a kapitányságvezető utasítására intézkedett, s a körözés további fenntartása mellett, a részemre megküldött válaszlevéllel egyidejűleg - 2000. szeptember 27-én - hozta meg az államigazgatási eljárást megszüntető határozatát, s biztosította a panaszos részére a jogorvoslat lehetőségét.
	A lefolytatott vizsgálatom alapján megállapítottam, hogy a vízirendészeti rendőrhatóság mulasztást követett el azzal, hogy az államigazgatási eljárást az előírt határidőben nem zárta le, a döntése elleni jogorvoslatot csak késve biztosította, a panaszost egyéb jogai érvényesítésében is akadályozta, eljárása az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz, illetve az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével, illetve az ennek részét képező tisztességes eljáráshoz való jogokkal összefüggésben visszásságot okozott.
Tekintettel arra, hogy a Dunai Vízirendészeti Rendőrkapitányság vezetője az államigazgatási eljárás azonnali megszüntetésére, a határozat panaszos részére történő megküldésére haladéktalanul intézkedett, továbbá az eljáró rendőrtisztviselő ellen fegyelmi eljárást kezdeményezett ajánlást nem teszek, azonban felhívom a budapesti rendőrfőkapitány és a Dunai Vízirendészeti Rendőrkapitányság vezetőjének figyelmét az eltűnt személyek felkutatására vonatkozó jogszabályi rendelkezések maradéktalan betartatására.

Budapest, 2000.  november 26.

Gönczöl Katalin