OBH 4140/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

Az eljárás megindítása
	A korábbi országgyűlési biztos az OBH 3923/1999. és OBH 5667/1999. ügyszámú jelentésében zárta le azt az ügyet, amelyben egy Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei hivatásos nevelőszülő és a gondozásában álló három nevelt gyermek sérelmezte a Szabolcs-Szatmár- Bereg Megyei Gyermekvédelmi Szakszolgálat határozatát, mellyel a megyében megszüntette a hivatásos nevelőszülői állományt. A hivatásos nevelőszülői hálózat felszámolása miatt a nevelőszülő gondozásában álló három kiskorú gyermekotthonba került.
	A fenti számú ügyben a panaszos az egyik nevelt lány volt, aki beadványában a következőket  sérelmezte:
1) "Öccsét" (a fiúval együtt nevelkedtek a nevelőszülői családban, ezért testvérének tekinti) a gyermekotthonban fejbe vágták egy kővel. 
2) Leveleit a gyermekotthonban felbontják. A beadványnak a levéltitok megsértését érintő részének vizsgálatára a korábbi országgyűlési biztos az adatvédelmi biztost kérte fel, aki 28/A/2001-3 ügyszámon, 2001. február 20-án postázta válaszát a panaszosnak.
	A panaszos "öccse" (a továbbiakban: gyermek) sérülése ügyében felmerült az Alkotmány 67. § (1) bekezdésben deklarált, a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő védelemhez és gondoskodáshoz fűződő joga sérelmének gyanúja, ezért az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 16.§ (1) bekezdése alapján vizsgálat indult.
	Az országgyűlési biztos a gyermek sérülésének körülményeiről a gyermekotthon igazgatójától és a gyermeket ellátó kórház osztályvezető főorvosától tájékoztatást kért.

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
6. § (5) A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással - fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal -, az elhanyagolással és az információs ártalommal szembeni védelemhez.
45. § (1) A gyermekek átmeneti gondozása keretében a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) kell gondoskodni.
53. § (1) Otthont nyújtó ellátás keretében biztosítani kell az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára a) a 45. § (1) bekezdése szerinti teljes körű ellátást...

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
	A mátészalkai gyermekotthon igazgatója megküldte azt a jegyzőkönyvet, amit a gyermek sérülése utáni napon - 2000. május 11-én - vettek fel. A  jegyzőkönyv szerint az ügyeletes gyermekfelügyelő a lakóotthon nappalijában tartózkodott, amikor hangoskodásra lett figyelmes. Bement abba a szobába ahonnan a kiabálást halotta, ott azt tapasztalta, hogy a gyermek sír, és a fejét fogja. A két fiú elmondása szerint veszekedtek, a gyermeket szobatársa megharapta, majd egy díszként használt mészkővel fejbe dobta. A gyermek fején keletkezett duzzanatot a gyermekfelügyelő lejegelte. A gyermek sem fejfájásra, sem hányingerre nem panaszkodott, az éjszaka folyamán nyugodtan aludt. A lakóotthon vezetője a jövőbeli balesetek elkerülése érdekében minden munkatársát arra kérte, hogy a gyermekek irányában nagyobb odafigyelést tanúsítsanak.
	A gyermekotthon igazgatójának tájékoztatása szerint a gyermeket 2000. május 11-én elvitte a helyi szakrendelőbe. A gyermeket megfigyelésre benntartották, majd tünetmentesen hazaengedték. Az igazgató a nevelési területen dolgozó valamennyi munkatársa figyelmét felhívta a gondosabb nevelőmunkára.
	A mátészalkai Területi Kórház Traumatológiai Osztályának osztályvezető főorvosa arról tájékoztatott, hogy a gyermeket 2000. május 11-én megfigyelésre vették fel az osztályukra. A gyermek elmondása szerint szobatársa kővel fejbe vágta, és egy ideig eszméletlen volt. Felvételkor a jobb fülkagyló felső pólusánál horzsolás volt látható, melynek udvara zúzott volt, egyéb külsérelmi nyom nem volt látható a gyermeken. A koponya röntgen felvétele törést nem mutatott, a neurológiai konzílium agyrázkódást véleményezett, ezért a gyermeket megfigyelésre a kórházban tartották, majd május 13-án panaszmentesen hazaengedték. A zárójelentés pihenést, a jobb fül borogatását, panasz esetén kontrollt javasolt.
	A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítottam, hogy a gyermek sérüléséről a lakóotthon ügyeletes gyermekfelügyelője a sérülést követő rövid időn belül értesült, a sebet ellátta. A történtekről másnap a lakóotthon vezetője jegyzőkönyvet vett fel, azt állapította meg, hogy a sérülés a gyermekek közötti veszekedés következménye volt, a gyermekfelügyelőt ezzel kapcsolatban nem terhelte mulasztás. A gyermekotthon igazgatója a sérülést követő napon a gyermeket kivizsgálásra elvitte. Az igazgató levelében a helyi szakrendelőt említi a kivizsgálás színhelyéül, ezzel szemben a gyermeket a Területi Kórház Traumatológiai Osztályán vizsgálták ki, és itt is tartották bent megfigyelésen. Ez - a feltehetőleg elírásból származó ellentmondás - nem változtat azon, hogy a gyermekért felelős személyek úgy jártak el, ahogy az adott helyzetben elvárható volt. (A gyermek sérülését ellátták, orvossal kivizsgáltatták, a vezetők a munkatársaik figyelmét pedig felhívták arra, hogy fokozottabban ügyeljenek a gyermekekre.)
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a gyermek gondozásáért, neveléséért felelős személyek eljárása nem hozható összefüggésbe a gyermek alkotmányos jogainak sérelmével, ezért a vizsgálatot az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján lezárom. 

Budapest, 2002. március 21.

Takács Albert