OBH 4076/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azzal fordult az országgyűlési biztoshoz, hogy az utca forgalma, amelyben lakik, olyan mértékű, hogy a zaj elviselhetetlen, a házak repedeznek. Az utca lakói többször fordultak a Fővárosi és a kerületi önkormányzathoz, hogy szüntessék meg az utca gyűjtőút jellegét, vagy legalább egyirányúsítsák azt, de ez véleménye szerint az "érintettek együtt-működésének hiányában" eddig nem történt meg.
A panaszos sértve érzi az egészséges környezethez, a pihenéshez és a tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogait. 
	A vizsgálatot a Fővárosi és a XIX. Kerületi Polgármesteri Hivatal tájékoztatása és a megküldött iratok alapján folytattam le.

Alkalmazott jogszabályok:
•	1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről
•	30/1988. (IV.21.) MT rendelet az 1988. évi I. tv. végrehajtásáról
•	1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról (Ötv.)
•	1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)

A megállapított tényállás:
	A panaszos a XIX., Hofherr Albert utcában lakik. Az utca tömegközlekedés által is igénybevett, nagy része főútvonalként kijelölt, gyűrű irányú gyűjtőút. A főváros közút-hálózatában kiemelt I. rendű főutakat, az Üllői utat és az 5. sz. főutat köti össze, kapcsolódási lehetőséget biztosítva közvetetten a XX. kerülethez, s részlegesen az 5. sz. főúthoz. A kerületi közúthálózatról érkező forgalom gyűjtése mellett jelentős átmenő, teher- és nehéz-teherautó forgalmat bonyolít le. Az utca részben családiházas, részben egyéb intézményi, üzemi munkahelyi övezeteket érint. Egy részén a vasúti sínekkel párhuzamosan fut, és a kispesti vasútállomás, a Bozsik Stadion, több ipartelep megközelítését is biztosítja. 
	A panaszos 2000 márciusában vásárolta meg a Hofherr Albert utcában ingatlanát. 2000 augusztusában fordult panaszával az országgyűlési biztoshoz. A kettő közötti (a vizsgált) időszakban a kerület polgármesteréhez írt panaszára a Polgármesteri Hivatal Város-gazdálkodási Irodája válaszolt. A tájékoztatást megadta mindazokról a tényekről, amelyeket a megelőző évek hasonló panaszainak vizsgálata már tisztázott, és azokról az intézkedésekről, amelyeket az ügyben tettek vagy terveztek. Így: "A kért vizsgálat eredménye az, hogy a Hofherr A. u. gyűjtőút funkcióján forgalomtechnikai eszközökkel nem lehet változtatni, mivel nem kívánatos a forgalom a környék belső utcáin való megjelenése. Fentiekből is kitűnik, hogy a közúthálózati rendszerből kiemelten egy-egy utca forgalomcsillapítása nem kezelhető. A Városüzemeltetési és Környezetvédelmi Bizottságunk jelenleg az egész kerületre kiterjedően a forgalomszervezést érintő észrevételek, javaslatok feltérképezését kezdeményezte döntés-előkészítő anyag elkészítése céljából, ahová természetesen az Önök észrevételét is továbbítjuk. Egyéb iránt kérésüknek helyt adva, vizsgáljuk annak lehetőségét, hogy felhívjuk a vasúti átjárónál várakozó járművezetők figyelmét a motorok leállítására, csökkentve a forgalom által kibocsátott zaj és levegőszennyezést."
	A korábbi (1995-2000) panaszok iratait a jegyző szintén megküldte hivatalom kérésére. Ezek alátámasztják azt a tényt, hogy a probléma sok éves és egyre fokozódó mértékű. A panaszokat a kerületi polgármesteri és a Főváros Főpolgármesteri hivatalok kivizsgálták, és meg is válaszolták. Érdemben a helyzet nem változott. A Hofherr Albert utca hosszú évek óta főútvonal, és az is maradt.
A XIX. Kerületi Polgármesteri Hivatal a vasúti átjáróban elhelyeztette a várakozó gépkocsivezetők figyelmét a motorok leállítására felhívó táblát.  Az egész kerületre kiterjedő forgalomszervezésre vonatkozó döntés-előkészítő anyaghoz a forgalomszámlálást a napokban befejezték.

A vizsgálat megállapításai:
	Az országgyűlési biztosokhoz az ország szinte valamennyi településéről érkeznek hasonló panaszok. A falvakon átvezető országos főutak mentén, a határátkelőhelyek közelében lévő kistelepüléseken vagy a nagyvárosok főútvonalain, belvárosaiban, ipartelepek vagy bevásárlóközpontok, vasúti átjárók, szintbeni útkereszteződések, repterek környezetében élők panaszkodnak a (főként teher)forgalom okozta zaj-rezgés ártalmakra, levegőszennyezésre (pl. OBH 2511/2000., 8533/1997., 4549/1999., 4027/2000. stb).
	A lefolytatott vizsgálatok azt állapították meg, hogy térben-időben változó nagyságú, de igen nagy volumenű beruházások szükségesek ahhoz, hogy a jelenlegi helyzeten javítani lehessen. Az országos autópálya-hálózat megvalósítása, a településeket elkerülő utak megépítése, a közúti szállítás vasúti-víziútra terelése stb. rendkívül nagy mértékű beruházásokat igényel.
Így van ez Budapesten is. Több panasz érkezett a főváros főútvonalainak zsúfoltságára és az azzal járó következményekre is. Ahogy a város beépítettsége és a motorizáció mértéke nő, úgy növekszik a környezet terhelése és a panaszok száma.
	Az országgyűlési biztos hivatalból indított vizsgálatot a jelenlegi panasszal szinte mindenben megegyező ügyben a XVIII. Sallai utcában a teher-gépjárműforgalom növekedése miatt (5417/1998). A Sallai utca ugyancsak az Üllői utat köti össze a Nagykőrösi úttal, csak a városhatárhoz közelebb. A vizsgálati jelentés részletezi a megtett intézkedéseket, többek közt: 
"... a teherforgalom szabályozására egy olyan forgalmi vizsgálattal megalapozott, átfogó javaslat elkészítését rendelte meg a Fővárosi Önkormányzat, amellyel az egész térség teherforgalma kezelhetővé válik. Erre a feladatra a Közlekedési Ügyosztály öt tervező cégtől kért árajánlatot, 1998. december 1-i tervezési véghatáridővel. A Közlekedési Ügyosztály a tervezési szerződésben előírta az érintett önkormányzatokkal és útkezelőkkel való egyeztetést is. Az ügyosztály felvette a kapcsolatot a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztérium illetékes Főosztályával is. 
 1999. januárjában elkészült a "XVIII. ker. Sallai utca nehéz-teherforgalom korlátozása" című vizsgálati anyag és javaslat, amelybe a tervező az érintett kerületekkel és a Sallai utcai lakók képviselőivel folytatott egyeztetések eredményét is beépítette. ...
 ... Megállapították, hogy "a területeken áthaladó összes jármű forgalom mértékéhez képest a lakóterületeken a legmagasabb a tehergépjármű forgalom. A tanulmány a korlátozási lehetőségek vizsgálata során megállapította, hogy " a teherforgalmi korlátozások kimunkálásakor nincs reális lehetőség alternatív útvonalak direkt kijelölésére, mivel ekkor a kitiltott forgalom a kijelölt útvonalon okoz hasonló problémákat." 
 A vizsgálat fontos megállapítása volt az, hogy "A probléma forgalomtechnikai változtatásokkal véglegesen nem megoldható, alapvetően csak a hálózatfejlesztés jelenthet megoldást. (Az M0 autóút hiányzó szakaszának kiépítése, a "külső kerületi körút" megvalósítása)."  ...
 A főjegyző, mivel felmerült a nehéz tehergépjármű-forgalom Gyál, ill. Vecsés irányába való elterelése, megkereste a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztériumot. A minisztérium megállapította, hogy mindkét község önkormányzata hasonló problémákkal küszködik. Az M5-ös autópálya útdíjasítása miatt már mindkét községben felmerült a településeken belüli súlykorlátozás bevezetésének igénye. Ennek végrehajtására nem került sor, mert a térségben a településeket elkerülő megfelelő tehermentesítő út nem áll rendelkezésre. Emiatt a két község úthálózatát további nehéz járműforgalommal terhelni nem lehet. 
 1999. április 23-án a főjegyző arról tájékoztatott, hogy a két érintett önkormányzat között nem jött létre eredményt hozó konszenzus. A XIX. kerület Városüzemeltetési és Környezetvédelmi Bizottsága határozatában elutasította a tanulmánytervet, ugyanakkor megállapította, hogy a tanulmányban is szereplő alapvető megoldást a hálózatfejlesztés jelenthet csak, ezzel egyetértenek és támogatják. A kerület célja a jelenleg is kiemelkedően nagy forgalmat lebonyolító Nagykörösi út melletti közlekedés okozta környezetvédelmi problémák enyhítése. ...
A két érintett kerület között folyó egyeztető tárgyaláson a Fővárosi Önkormányzat Közlekedési Ügyosztályának munkatársai kifejtették, hogy ha hálózatfejlesztés nélkül, azonnali forgalomszervezési intézkedésekkel kívánják a nehézgépjármű forgalmat egy útvonalról, vagy területről kiszorítani, az a teherforgalom meglévő úthálózaton történő más elosztását eredményezi. ...
 A fővároson belüli úthálózat- ("külső kerületi körút") és környezetvédelmi fejlesztések az ún. hétéves fejlesztési programban szerepelnek, a fővároson kívüli forgalomszervezési és fejlesztési intézkedések megtétele érdekében a Közlekedési Ügyosztály további tárgyalásokat kezdeményezett a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztériumnál. A minisztériumban az érdekelt felek bevonásával történt egyeztető tárgyaláson a XVIII. kerület képviselője javaslatot tett a teherforgalom egy részének Budapest határán kívül történő elvezetésére. A Pest Megyei Állami Közútkezelő Közhasznú Társaság képviselője vállalta annak megvizsgálását, hogy milyen anyagi és műszaki feltételei vannak az állami úthálózatra való terelésnek. 
 Összegezve a tárgyalások és egyeztetések eredményét megállapítottam, hogy a Sallai utca nehéz-teherforgalmi korlátozására készített javaslatot sem a XVIII., sem a XIX. kerület nem tudta elfogadni. Az alternatívák közül a legelfogadhatóbbnak a Nagykörösi út - Üllői út - Határ út - Nemes utca - Királyhágó utca útvonal mutatkozott. Budapest Főváros Főjegyzőjéhez a megnövekedett forgalom káros hatásai miatt a Nagykörösi út lakói részéről ugyanolyan elkeseredett panaszos levél érkezett, mint a Sallai utca lakóitól. A Nemes utca - Kisfaludy utca tekintetében a XVIII. kerület részönkormányzata sem járult hozzá ezen utcák további teherforgalmi terheléséhez. A Nagykörösi úti lakossági tiltakozás miatt a teherforgalom meglévő hálózaton történő más elosztására reális lehetőség jelenleg nincsen. 
 A hosszas egyeztetések folyamán bebizonyosodott, hogy a Sallai utcai lakók problémáját a mai úthálózaton megoldani nem lehet, segítséget csak a régióban történő, új utak építését is magával hozó, hosszú távú fejlesztések (M0 keleti szektor, Körvasút menti feltáró út, Ipartelepi feltáró út) adhatnak. "
 
A Hofherr Albert utca vonatkozásában a Főpolgármesteri Hivatal Közlekedési Ügyosztályának állásfoglalása gyakorlatilag ugyanazt tartalmazta, mint amit a fent idézett biztosi vizsgálat is megállapított a térségre, ezért azt el kellett fogadnom: "A Hofherr Albert utca 2x1 sávos, jó kiépítettségű, tömegközlekedés által járt, jelzőtáblával kijelölt főútvonal. Az utca a Nagykőrösi út - Ady Endre út - Üllői utat összekötő igen jelentős haránt irányú útvonal, mely ebből adódóan a környező utcákhoz képest jelentős forgalmat bonyolít le, megkímélve a velük párhuzamosan futó egyéb lakóutcákat. A térségben az átmenő forgalom a Hofherr Albert utcában érint viszonylag a legkevesebb lakóterületet. Az utcából az átmenő forgalom kitiltásával vagy korlátozásával az feltehetően más, hasonló vagy még kedvezőtlenebb adottságú útvonalra terelődne át, és ott hasonló gondok jelentkeznének. Így a főútvonal hálózaton értelmetlen lenne bármilyen forgalomkorlátozás bevezetése, hisz pont az a cél, hogy a forgalom itt, és ne a lakó-pihenő területeken bonyolódjon le.
A probléma megoldását a dél-pesti kerületek között létesítendő gyűrű irányú útvonal (M0 autópálya továbbépítése, vagy az ún. "munkáskörút" stb.) megépítése jelentené, mely a régióban alternatív útvonalat tudna biztosítani az átmenő forgalom számára. Az ilyen jellegű útvonal megépítése igen fontos lenne, de sajnos a közeljövőben elsősorban anyagi okok miatt nem várható."
Úgyszintén elfogadtam a XIX. kerület jegyzőjének érveit is: "Kerületünk 1996-ban elkészíttette a közlekedési intézkedési tervét. A vizsgálati anyag általánosságban is megállapítja, - mely a Hofherr Albert utcára is, nem a legsúlyozottabban, de igaz -, hogy a kerület főúthálózatának szinte mindegyik elemének kapacitása kicsi. A gyűjtő utak nagyrészt lakóút paraméterű, szűk beépítésű utcákon lettek kialakítva, amelyek zavarják a lakókörnyezetet.
	Alapvető közlekedési problémát jelent a kerület számára a fővárosi úthálózat-fejlesztések elmaradása. A Hofherr Albert utca átmenő forgalmára közvetlen hatással bíró alapvető közlekedési beruházások váratnak magukra, mint az M0 autópálya M5 és 4. számú főút közötti szakaszának megépítése, a Határ út - Kőér u. irányú körvasút menti körút kialakítása, a Lajosmizsei vasútvonal szintbeli vasúti kereszteződéseinek (elsősorban az Ady Endre úton való) megszüntetése. ... Az út tehermentesítésére a végső megoldást a Budapest Közlekedési Rendszerének Fejlesztési Tervében szereplő haránt irányú kapcsolatok kiépítése, vasúti-közúti kereszteződések jelzőlámpás, különszintű fejlesztése (M0 autópálya M5 és 4. sz. főút közötti szakaszának megépítése, a Határ út - Kőér u. irányú körvasút menti körút kialakítása, a Lajosmizsei vasútvonal szintbeli vasúti kereszteződéseinek - elsősorban az Ady Endre úton való - megszüntetése) jelentené, mely a Fővárosi Önkormányzat hatáskörébe tartozik."
	A fentiek alapján megállapítható, hogy a főváros közúthálózata elavult, a rázúduló forgalmat a környezet jelentős terhelése nélkül nem képes lebonyolítani. Új utak építése nélkül a forgalomszervezési intézkedések lényegében az adott nagyságú forgalomnak a meglévő utakon való "újraosztását" jelentik, jelenthetik. Mint a korábbi, fent részletezett és a jelenlegi vizsgálatból is kitűnik, a Budapestre be- és kivezető sugár irányú útvonalak forgalmának haránt irányú összeköttetése több útvonalon azonos - megoldhatatlan - problémát jelentve zajlik. (Nem beszélve itt magukon a - szintén lakott területeken áthaladó - sugár irányú utakon zajló, nagyságrenddel nagyobb forgalom okozta gondokról.)
Alternatív, kijelölhető útvonalak - olyanok, amelyeken a meglévőknél súlyosabb helyzetet ne keletkeztetne a forgalom odaterelése - nincsenek.
	Megállapítható az is, hogy ha a város átmenő forgalom alóli tehermentesítésére valamennyi elkerülő út megépülne, a főútvonal-hálózatra, azon tömegközlekedésre és teherforgalomra azután is számítani kell. A környezet terhelése jelentősen csökkenthető, de a főútvonalak melletti területek zaj- és levegőszennyezettsége minden körülmények között magasabb lesz, mint a város egyéb területeié.
A fentiekben kifejtettek szerint a főútvonal-hálózat kialakítása nem ötletszerűen történik, feltételezhető, hogy a Hofherr Albert utca főútvonal jellege hosszútávon megmarad.
	A vizsgálat alapján megállapítottam, hogy a panaszosnak az Alkotmány 18. § és 70/D. §-aiban deklarált, az egészséges környezethez való joga folyamatosan sérül, éppúgy mint a gépjárművek közlekedéséből adódó környezeti ártalmakkal érintett más állampolgároké. E jogaival kapcsolatosan azonban jogszabályi hiányosságból vagy hatóság intézkedéséből, illetve mulasztásából származó alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg.
	Az Alkotmánybíróság többször, részletesen kifejtett álláspontja, hogy "A korlátozás nem alkotmányellenes akkor, ha elkerülhetetlen, vagy ha arra kényszerítő ok szolgáltat alapot, s a korlátozás súlya a korlátozással elérni kívánt céllal arányban van [7/1991. (II.28.) AB, ABH 1991. 26., 11/1993. (II.27.) AB, ABH 1993. 110.]..."
A 28/1994. (V.20.) AB határozat szerint a környezethez való jog sajátossága abban áll, hogy alanya valójában az 'emberiség' és a 'természet' lehetne, az egyes ember számára azonban közvetlenül kikényszeríthető alanyi jogot nem biztosít. A környezethez való jognak az Alkotmánybíróság 996/G/1990. AB határozatában (ABH 1993. 535.) megállapított sajátosságaiból következően azonban az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát rombolni engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ennek kapcsán hangsúlyozta az Alkotmánybíróság, hogy "a természetben okozott károk véges javakat pusztítanak, sok esetben jóvátehetetlenek, a védelem elmulasztása visszafordíthatatlan folyamatokat indít meg. E sajátosságok miatt a környezethez való jog védelmének eszközei között a megelőzésnek elsőbbsége van, hiszen a visszafordíthatatlan károk utólagos szankcionálása nem tudja helyreállítani az eredeti állapotot.
Mindezeket a szempontokat általánosságban is és egyedi esetekben is az események, felismerések, a gazdasági és társadalmi körülmények fejlődésének folyamatában kell értékelni. Így lehet eldönteni, hogy az Alkotmány által egyenlő mértékben védett és azonos feltételekkel korlátozható alapjogok közül a konkrét esetben melyeket lehet a társadalom szempontjából jelentősebbnek, az ügy szempontjából döntő jelentőségűnek tekinteni. ...
... A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogosultságként meghatározott alkotmányi követelmény az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához és életviteléhez."
	A jelen esetben megállapítható, hogy a főútvonal-hálózat - és benne a panaszolt Hofherr Albert utca - nem önkényesen került kiválasztásra. Nyilvánvaló az is, hogy a városlakók életének és jogainak a biztosításához jelen körülmények között elengedhetetlen feltétel a teherszállítás, a tömegközlekedés, a gépkocsihasználat, valamint hogy a főútvonal rendeltetésszerű használatának minősül a mindezek által való igénybevétel.
Az elkerülő utak a különböző szintű tervek szerint készülnek. "... Az út tehermentesítésére a végső megoldást a Budapest Közlekedési Rendszerének Fejlesztési Tervében szereplő haránt irányú kapcsolatok kiépítése, vasúti-közúti kereszteződések jelzőlámpás, különszintű fejlesztése hozza majd meg. (M0 autópálya M5 és 4. sz. főút közötti szakaszának megépítése, a Határ út - Kőér u. irányú körvasút menti körút kialakítása, a Lajosmizsei vasútvonal szintbeli vasúti kereszteződéseinek - elsősorban az Ady Endre úton való - megszüntetése)". Elkészülésük a "nemzetgazdaság teherbíró képessége, az állam (itt: önkormányzatok is) és a társadalom lehetőségeihez igazodva" több évtizedet jelenthet.
	Megállapítható, hogy az önkormányzatok a rendelkezésükre álló eszközökkel a lehetőség szerinti intézkedéseket megtették (táblakihelyezés, forgalomszámlálás, szakvélemények, tervek készíttetése, alternatívák keresése stb.), a panaszokat mindenkor érdemben megválaszolták - más kérdés, hogy a panaszt orvosolni, a kérést teljesíteni nem volt módjuk. 
Mindezekre tekintettel a konkrét ügyben a panaszosnak az egészséghez, az egészséges környezethez való állampolgári jogával összefüggésben sem a vonatkozó jogszabályi rendelkezések, sem az azokon alapuló hatósági eljárások és intézkedések tekintetében alkotmányos visszásságot nem állapíthattam meg, és intézkedést sem kezdeményezhettem.
	A panaszosnak az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében foglalt, a tulajdonhoz való jogával kapcsolatos visszásságot szintén nem állapítottam meg. A panaszos 2000 márciusban vásárolta családi házát. Az általa benyújtott iratokból is kitűnően az utcában a forgalmi helyzet akkor már több év óta változatlan volt. Az a vásárlást megelőzően a panaszos által megtapasztalható volt, annak ismeretében döntött az ingatlan megvétele mellett. A 2000 márciusa óta tett hatósági és közszolgáltatói intézkedések (táblakihelyezés, forgalom-számlálás) a helyzetet javították, nem rontották, tehát a tulajdonjoghoz fűződő visszásság nem állapítható meg. Ezért az itt és másutt is felmerülő nagy számú és súlyos probléma folyamatos figyelemmel kísérése és a további állapotromlás lehetőség szerinti megakadályozása mellett jelen vizsgálatomat intézkedés kezdeményezése nélkül lezártam.
	Végezetül a konkrét panaszos és minden más - a közlekedési vagy bármely egyéb mai, modern környezeti ártalomnak folyamatosan kitett - panaszos figyelmébe ajánlom, hogy a környezet-tudatosság erősítése, az egyre súlyosbodó környezeti ártalmakkal szembeni védekezés hosszú távra szóló össz-társadalmi feladat. A folyamat felgyorsítása részben a társadalom ezirányú értékrendjének és szemléletének megváltozásától, részben a helyi, regionális és országos társadalmi és politikai intézményrendszertől remélhető.

Budapest, 2001. október 26.

Lenkovics Barnabás