OBH 3907/2000., OBH 3903/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása
	Panaszosok a beadványukban azt sérelmezték, hogy a jelnyelv törvényi szintű elfogadásának hiánya miatt a siketek és a nagyothallók az élet minden területén hátrányos megkülönböztetést kénytelenek elszenvedni.

Alkalmazott jogszabályok
•	1996. évi I. törvény a rádiózásról és televíziózásról
23. § (4) A közszolgálati műsorszolgáltató és a közműsor-szolgáltató különös figyelmet fordít
d) az életkoruk, testi, szellemi és lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetű csoportok számára fontos információk elérhetővé tételére,
(Hatályos: 1997. I. 1. - 1997. X. 31.)

•	1996. évi I. törvény a rádiózásról és televíziózásról
23. § (4) A közszolgálati műsorszolgáltató és a közműsor-szolgáltató különös figyelmet fordít
d) az életkoruk, szellemi és lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetű csoportok számára fontos információk elérhetővé tételére, különös tekintettel a gyermeki jogokat ismertető, a gyermekek védelmét szolgáló, az igénybevehető szolgáltatásokról tájékoztatást nyújtó műsorok főműsoridőben történő bemutatására,
(Hatályos: 2000. VI. 26. - 2001. XII. 22.)

•	1998. évi XXVI. törvény a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról
6. § (1) A fogyatékos személynek, családtagjainak, segítőinek biztosítani kell a hozzáférés lehetőségét a közérdekű információkhoz, továbbá azokhoz az információkhoz, amelyek a fogyatékosokat megillető jogokkal, valamint a részükre nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatosak.
(2) Hozzáférhető az információ akkor, ha azt a fogyatékos személy érzékelheti és az biztosítja számára a megfelelő értelmezés lehetőségét.
7. § A kommunikációban jelentősen gátolt személy számára a közszolgáltatások igénybevételekor lehetővé kell tenni a kölcsönös tájékozódás feltételeit.

Érintett alkotmányos jogok
•	Alkotmány 61. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabad véleménynyilvánításra, továbbá arra, hogy a közérdekű adatokat megismerje, illetőleg terjessze.
•	Alkotmány 70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
...
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

A vizsgálat megállapításai
	1998-ban a Siketek és Nagyothallók Országos Szövetségének főtitkára a siketek jelnyelvéről szóló törvénytervezet megvalósítása és általában a siketek jogainak védelmében fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Ugyanekkor a Főpolgármester-helyettesi Iroda egyik munkatársa azzal a kérdéssel kereste meg az állampolgári jogok országgyűlési biztosát, hogy a hátrányos megkülönböztetés tilalmába ütközik-e, ha feliratozás hiányában a siketek nélkülözni kénytelenek a tévéműsorokban elhangzott információkat. Ezen panaszok alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosa vizsgálatot folytatott (OBH 5920/1996. és OBH 10565/1997.), mely érintette a siketek nyelvi jogait és a televíziós műsorok feliratozásával kapcsolatos rendelkezéseket, és a vizsgálat során az alábbiakat állapította meg.
	Az Alkotmánybíróság az egyenlő méltósághoz való jog értelmezése során megállapította: "méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai vagy szellemi fejlettségétől vagy állapotától" [64/1991. (XII.17.) AB hat.]. Az Alkotmánybíróság a pozitív diszkrimináció értelmezése kapcsán azt is kimondta: "Az azonos személyi méltóság jogából esetenként következhet olyan jog is, hogy a javakat és esélyeket mindenki számára (mennyiségileg is) egyenlően osszák el. De, ha valamely - az Alkotmányba nem ütköző - társadalmi cél, vagy valamely alkotmányos jog csakis úgy érvényesíthető, hogy e szűkebb értelemben vett egyenlőség nem valósítható meg, akkor az ilyen pozitív diszkriminációt nem lehet alkotmányellenesnek tekinteni." [9/1990. (IV.25.) AB hat.]. Az ENSZ Közgyűlésének a rokkant személyek jogairól szóló nyilatkozta pedig egyértelműen úgy fogalmaz: "A rokkant személyeknek joguk van olyan intézkedésekhez, amelyek célja, hogy a lehető legnagyobb mértékben önmagukra támaszkodóvá váljanak." (a Közgyűlés 3447. (XXX) számú határozata 5. pont).
	Az OBH 5920/1996. számú jelentés megállapította, hogy a siket személyek esélyegyenlőségének javításában kulcsszerepe van a siketek nyelvi jogai és ezen belül a siketek jelnyelve elismerésének. Megállapította továbbá, hogy a siketek nyelvi jogaira, illetve a siketek jelnyelvének elismerésére vonatkozó szabályozás hiánya az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében biztosított diszkrimináció mentes elbánáshoz való joggal, és az Alkotmány 70/A. § (3) bekezdésében deklarált esélyegyenlőség állami célkitűzésével összefüggésben okozott visszásságot.
	A vizsgálat kiterjedt a siketek tájékozódásának és kapcsolattartásának megkönnyítése érdekében bevezetett sajátos intézkedésekre, így a televíziós műsorok feliratozásával kapcsolatos rendelkezésekre is. A Siketek Világszövetsége Európai Regionális Titkársága konferenciájának ajánlásai (Korlátok nélküli televízió; Siket emberek és a műsorszórás) az Európa Parlament 1988 júniusában született és a siketek jogainak kiterjesztését szorgalmazó határozatán alapulnak. A határozatnak a 7-9. szakaszai a jelnyelv és a feliratozás fontosságát hangsúlyozzák a siket néző számára. A 11. ajánlás célul tűzi ki valamennyi gyermekműsor feliratozását 2000-ig. A 17. ajánlás célul tűzi ki, hogy az összes hírműsor legalább ötven százaléka feliratozva és napi egy hírműsor jelnyelvi tolmácsolással kerüljön sugárzásra. Közszolgálati televízió esetében, éppen a közszolgálati jelleg megvalósulása, az elérhetőség biztosítása érdekében célszerű, ha a minden országos televízióra vonatkozó feliratozási kötelezettség mellett külön feliratozási, a hírműsorok tekintetében jelnyelvi tolmácsolási kötelezettséget állapítanak meg. A siket gyermekek fokozottabb társadalmi integrációja érdekében szükséges, hogy a feliratozás a gyermekműsorok esetében nagyobb mérvű legyen az egyébként előírtnál.
	A rádiózásról és televíziózásról szóló  1996. évi I. törvénynek a vizsgálatkor hatályos szövege szerint a közszolgálati műsorszolgáltató és a közműsor-szolgáltató különös figyelmet fordít az életkoruk, testi, szellemi és lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetű csoportok számára fontos információk elérhetővé tételére. Az OBH 5920/1996. számú jelentés megállapította, hogy a jogszabálynak ez az a rendelkezése, mely keretszabályként szolgálhatna a siketeknek szóló feliratozásra, illetve jelnyelvi tolmácsolásra vonatkozó kötelezettségek előírásához. Ez a rendelkezés azonban csupán a közszolgálati műsorszolgáltató, illetve közműsorszolgáltató tekintetében állapított meg kötelezettséget, és ezen kötelezettség normatív jellege is bizonytalan. A jelentés megállapította, hogy az akkor hatályos szabályozás az Alkotmány 61. § (1) bekezdésében biztosított a közérdekű adatok megismeréséhez, továbbá az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében biztosított diszkrimináció mentes elbánáshoz való joggal, és az Alkotmány 70/A. § (3) bekezdésében deklarált esélyegyenlőség állami célkitűzésével összefüggésben okozott visszásságot.
	A feltárt visszásságok megszüntetésére az állampolgári jogok országgyűlési biztosa 1998. október 14-én ajánlást tett a Kormánynak, továbbá a szociális és családügyi miniszternek arra, hogy mielőbb kezdjék meg a siketek jogainak, jelnyelve használatának, illetve a jelnyelvi tolmácsolásának biztosítását szolgáló rendeletek előkészítését. Ajánlásában kezdeményezte azt is, hogy a Kormány intézkedjen - a siketeknek szóló jelnyelvi tolmácsolásra és feliratozásra vonatkozó rendelkezések beillesztése érdekében - a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. tv. módosításról. A szociális és családügyi miniszter 1998. december 18-án kelt válaszában a megállapításokkal egyetértett és tájékoztatta az állampolgári jogok országgyűlési biztosát arról, hogy megkezdődtek a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. tv végrehajtását szolgáló - így például a Fogyatékosok Esélye Közalapítvány - előkészítő munkálatok. A miniszter a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. tv. módosítása érdekében megkereste a közlekedési-, hírközlési és vízügyi minisztert felhívta az állampolgári jogok országgyűlési biztosának figyelmét arra, hogy a jelentésből adódó koordinált kormányzati álláspontot tükröző válaszlevelet a Miniszterelnöki Hivatal fogja részére megküldeni. Ezt a válaszlevelet az állampolgári jogok országgyűlési biztosa - többszöri megkeresés és sürgetés ellenére - nem kapta meg.
	A fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény szerint a fogyatékos személynek, családtagjainak, segítőinek biztosítani kell a hozzáférés lehetőségét a közérdekű információkhoz. Az információ akkor hozzáférhető, ha azt a fogyatékos személy érzékelheti és az biztosítja számára a megfelelő értelmezés lehetőségét. A jogszabály kimondja azt is, hogy a kommunikációban jelentősen gátolt személy számára a közszolgáltatások igénybevételekor lehetővé kell tenni a kölcsönös tájékozódás feltételeit. Ezekben a kérdésekben azonban a törvény végrehajtására vonatkozó konkrét jogszabályi előírások nem születtek.
	A korábbi vizsgálat óta az Országgyűlés elfogadta a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. tv. 26. §-a alapján benyújtott Országos Fogyatékosügyi Programot. Az Országos Fogyatékosügyi Programról szóló 100/1999. (XII. 10.) OGY. határozat IV. fejezetének második pontja értelmében a fogyatékos emberek számára a kommunikáció lehetőségét a közszolgáltatások biztosítása során is érvényesíteni kell. Az Országos Fogyatékosügyi Program értelmében indokolt legalább napi egy hírműsor híreinek siketek által is megérthető kijelzése - feliratozással és/vagy jelnyelvi tolmács segítségével - a médiaszabályozás eszközeivel, valamennyi országos televízió műsorszolgáltatásaiban. A fogyatékos személyek számára a közszolgáltatások minden területén (pl. hivatalos ügyek intézése), továbbá a hétköznapi együttműködés és kommunikáció terén is biztosítani szükséges a hozzáférést. Az Országos Fogyatékosügyi Program VI. fejezetének 2. pontja értelmében a kommunikáció területén előirányzott feladatok közül a közszolgáltatásokhoz való hozzáférését 2003. január 1-jéig, a hírműsorok kijelzését 2001. január 1-jéig szükséges megoldani. Azonban az Országos Fogyatékosügyi Programot egy országgyűlési határozat tartalmazza, mely nem jogszabály, csupán az országgyűlés feladatkörébe tartozó tervek megfogalmazására szolgál.
	A rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. törvény kívánt módosítása nem történt meg, jelenleg is csupán a közszolgálati műsorszolgáltatókkal és a közműsorszolgáltatókkal összefüggésben fogalmazza meg azt, hogy az említettek "különös figyelmet fordítanak az életkoruk, szellemi és lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetű csoportok számára fontos információk elérhetővé tételére". A testi állapotuk miatt hátrányos csoportok azóta kikerültek a különös figyelmet igénylő csoportok közül. A jogszabály sem a feliratozásra, sem a jelnyelvi tolmácsolásra, sem ezek mértékére nem ír elő konkrét kötelezettséget. A jelenlegi jogi szabályozás tehát nem tartalmazza azokat a garanciákat, melyek bevezetésére - a siketek és nagyothallók esélyegyenlőségének érdekében - a korábbi ajánlás irányult. A bizonytalan normatív tartalom így továbbra sem garantálja a feliratozás, illetve jelnyelvi tolmácsolás megvalósulását, és ezen keresztül esélyegyenlőségüket sem. Nem került sor a siketek nyelvi jogai, és ezen belül a jelnyelv elismerésére sem.
	Erre tekintettel az Alkotmány 61. § (1) bekezdésében biztosított a közérdekű adatok megismeréséhez, továbbá az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében biztosított diszkrimináció mentes elbánáshoz való joggal, és az Alkotmány 70/A. § (3) bekezdésében deklarált esélyegyenlőség állami célkitűzésével összefüggésben visszásságot állapítok meg.

Ajánlás
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. § alapján kezdeményezem, hogy
•	a Kormány a szaktárcák közreműködésével dolgozza ki a siketek nyelvi jogait, a jelnyelv használatát és a jelnyelvi tolmácsolást érintő jogszabályokat, 
•	a Kormány kezdeményezze - a siketeknek szóló jelnyelvi tolmácsolásra és a feliratozásra vonatkozó konkrét tartalmú kötelezettségek beillesztése érdekében - a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. tv. módosítását.

Budapest, 2001. november 19.

Lenkovics Barnabás