OBH 3835/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalánál személyesen előterjesztett beadványában a Veszprém Megyei Növényegészségügyi és Talajvédelmi Állomás (a továbbiakban: Állomás) intézkedését sérelmezte, amelyben kötelezte őt szigligeti ingatlanán található gyomfertőzés megszüntetésére.
Az Alkotmány 18. §-ában biztosított egészséges környezethez való jog és a 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéhez szorosan kötődő jogbiztonság sérelmének az alapos gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
A panaszos által becsatolt iratmásolatok, a megkeresésemre az Állomás igazgatójától kapott információk, valamint a telefoni tájékoztatás alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A megállapított tényállás
	Az 1999. év végén a földművelésügyi tárca országos gyommentesítési programot hirdetett meg az elhanyagolt parlagterületek nagy száma és a vonalas létesítmények állapotát is veszélyeztető gyomok terjedése miatt.
A program meghirdetésénél az is szerepet játszott, hogy az allergén gyomok pollenjei egészségkárosodást, a szétszóródott gyommagvak pedig gazdasági kárt okoznak.
A végrehajtás az Állomás feladatkörébe tartozott, ezért 1926 esetben adtak ki egyedi kötelezést a gyommentesítésre, 140 közfelhívást bocsátottak ki, 24 alkalommal végeztek közérdekű védekezést és 21 rendbeli bírságot szabtak ki.
	A panaszost az Állomás a 2000. május 24-én kelt 1554/2000. számú határozatban kötelezte a Szigliget 0169/21. helyrajzi szám alatt felvett 0.2617 ha területű szántó művelési ágú osztatlan közös tulajdonban lévő ingatlanán a helyszínen észlelt gyomfertőzés megszüntetésére. A hatóság a határozat azonnali végrehajtását rendelte el és a határozat rendelkező részében felhívta a figyelmet arra, hogy a védekezési kötelezettség teljesítésének a megfelelőségéről  - a határozat kézhezvételét követő 15 napot követően - a helyszíni ellenőrzés eredménye figyelembevételével határoz. A panaszos a határozat ellen fellebbezést jelentett be, amelyben a kérdéses földterület résztulajdonát vitatta és arra is kitért, hogy egészségi állapota miatt földet már egyáltalán nem tud művelni.
A másodfokú eljárásban az Állomás igazgatója a fellebbezést elutasította (2000. július 13-án kelt, 1554-5/2000. számú határozat) és az első fokú határozatot helyben hagyta. Egyidejűleg a panaszost - az fellebbezési illeték leróvásának az elmulasztása miatt - pótlólag 3000 Ft illeték megfizetésére kötelezte. Ennek a panaszos eleget tett.
Az Állomás az osztatlan közös tulajdonban lévő ingatlanon a közérdekű védekezést 2000. szeptember 5. és 2000. szeptember 24-e között elvégeztette, a munkálatokkal a BEFAG Rt. monostorapáti erdészetét bízta meg.

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya 
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1994. évi LV. törvény a termőföldről 
2. § (4) A külön jogszabályok rendelkezései az irányadók
b) a föld mint környezeti elem védelmére.
•	1995. évi LIII. törvény a környezet védelmének általános szabályairól 
1. § (1) A törvény célja az ember és környezete harmonikus kapcsolatának kialakítása, a környezet elemeinek és folyamatainak védelme, a fenntartható fejlődés környezeti feltételeinek biztosítása.
(2) A törvény a kiszámíthatóság és a méltányos teherviselés elve szerint megfelelő kereteket teremt az egészséges környezethez való alkotmányos jogok érvényesítésére és elősegíti
c) a természeti erőforrások megőrzését, fenntartását, az azokkal való ésszerű takarékos és az erőforrások megújulását biztosító gazdálkodást;
3. § (1) E törvény rendelkezéseivel összhangban külön törvények rendelkeznek, különösen:
f) a termőföldről,
(2) Az élővilág változatossága, élőhelyeinek megőrzése, a tudományos, kulturális vagy esztétikai értékekkel bíró területek, képződmények, létesítmények megőrzése és helyreállítása érdekében - e törvénnyel összhangban - külön törvények rendelkeznek:
c) a növényvédelemről, továbbá a növényegészségügyről,
k) környezetkárosodás: a környezetnek vagy valamely elemének olyan mértékű változása, szennyezettsége, illetve valamely eleme igénybevételének olyan mértéke, amelynek eredményeképpen annak természetes vagy korábbi állapota (minősége) csak beavatkozással, vagy egyáltalán nem állítható helyre, illetőleg, amely az élővilágot kedvezőtlenül érinti;
l) környezetveszélyeztetés: az a tevékenység vagy mulasztás, amely környezetkárosítást idézhet elő;
14. § (1) A föld védelme kiterjed a föld felszínére és a felszín alatti rétegeire, a talajra, a kőzetekre és az ásványokra, ezek természetes és átmeneti formáira és folyamataira.
(2) A föld védelme magában foglalja a talaj termőképessége, szerkezete, víz- és levegőháztartása, valamint élővilága védelmét is.
1988. évi 2. törvényerejű rendelet (Tvr.) a növényvédelemről, egységes szerkezetben a végrehajtására kiadott 5/1988. (IV. 26.) MÉM rendelettel (R.) (Hatályos: 2000. augusztus 15-éig)
Tvr. 1. § A növényvédelem feladata
a) a növényeket, növényi termékeket pusztító, illetve azokra ártalmas károsítók elterjedésének és károkozásának megakadályozása, meghonosodásuk megelőzése, szükség esetén a károsítók elpusztítása agrotechnikai, fizikai, biológiai, kémiai, biotechnológiai vagy egyéb alkalmas eljárással;
Tvr. 2. § A növényvédelem szervezése a miniszter feladata. E feladatkörében
a) megállapítja a növényvédelemmel, növényegészségüggyel kapcsolatos hatósági és egyéb előírásokat;
Tvr. 3. § A növényvédelmi hatóságok a Földművelésügyi Minisztérium (a továbbiakban: minisztérium), a miniszter által létrehozott megyei (fővárosi) növényvédelmi, növényegészségügyi és talajvédelmi feladatokat ellátó állomások (a továbbiakban: állomás), az állomásoknál alkalmazott növényvédelmi, illetőleg növényegészségügyi felügyelők, továbbá a jegyző.
R. 2. § (1) A növényvédelem és a növényegészségügy jogszabályban meghatározott hatósági feladatait a Földművelésügyi Minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) irányításával a szakigazgatási intézményként működő megyei (fővárosi) növényegészségügyi és talajvédelmi állomások (a továbbiakban: állomás) látják el.
Tvr. 7. § Aki földet, erdőt használ, növényt termeszt, növényt, növényi terméket feldolgoz, forgalomba hoz, tárol vagy felhasznál (a továbbiakban: termelő), köteles a károsítók ellen védekezni, terjedésüket megakadályozni, szükség esetén azokat elpusztítani, valamint a zárlati károsítókkal való fertőzést vagy annak gyanúját a növényvédelmi hatóságnak bejelenteni.
Tvr. 8. § (1) A károsítók tömeges elszaporodásának veszélye esetén, valamint, ha a termelő nem tesz eleget a 7. §-ban előírt védekezési kötelezettségének, a növényvédelmi hatóság határozatban kötelezi a termelőt a szükséges védekezés elvégzésére.
(2) Ha a termelő a növényvédelmi hatóság határozatában foglaltaknak nem tesz eleget, a szükséges munkálatokat a növényvédelmi hatóság a termelő költségére végezteti el (közérdekű védekezés).

A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítottam, hogy a 0169/21. helyrajzi szám alatt felvett szántó művelési ágú, 0.2617 ha terület - a Tapolcai Földhivatal által kiállított tulajdoni lap adatai szerint - osztatlan közös tulajdonban van. A panaszos az 1/10 tulajdoni hányadot öröklés jogcímen szerezte meg,  a bejegyzés alapját a 2439/1966. 08. 03. sz. okirat képezte. A tulajdoni bejegyzéseket áttekintve megállapítottam, hogy a panaszoson kívül még két testvére - öröklés jogcímen - szerzett tulajdonrészt. A további tulajdoni hányadokat illetően a földhivatal tulajdonosként jegyezte be a Balaton-felvidéki Nemzeti Parkot, Szigliget Község Önkormányzatát, valamint a Magyar Államot, egy rész tulajdoni hányadra vonatkozóan pedig kezelőként a Kincstári Vagyon Igazgatóság van bejegyezve. 
A  bejegyzett földhivatali adatok ellentmondanak tehát a panaszos azon állításának, hogy a kérdéses ingatlannak ő nem résztulajdonosa. A panasznak a tulajdonosi jogra vonatkozó közlése megalapozatlan, mivel a telekkönyvi adatokat - azok közhitelességéből következően - az ellenkező bizonyításig  valósnak kell tekinteni.
	A panaszos kifogásolta továbbá azt is, hogy az Állomás csak őt kötelezte a gyomfertőzés megszüntetésére, mivel nincs arról tudomása, hogy ilyen határozatot a tulajdonostársai is kaptak volna (2000. július 4-ei keltű jogorvoslati kérelem). A panaszossal szembeni egyedi intézkedésekről szóló határozatokon kívül ezért vizsgáltam még az Állomásnak az ingatlan résztulajdonosaira vonatkozó határozatait. Megállapítottam, hogy az ingatlannyilvántartásban bejegyzett tulajdonostársakat az Állomás ugyancsak kötelezte a gyomfertőzés megszüntetésére, és erről határozatot hozott, amelyet az érintettek kézhez vettek. Az egyes eljárási cselekményeket tekintve említésre méltó, hogy az Állomás az ismeretlen helyen tartózkodó egyik tulajdonos felderítése érdekében a bejegyzett lakóhely szerinti önkormányzattól adatokat kért, és ennek ismeretében hozta meg a gyomfertőzés megszüntetésére kötelező határozatát.
	A panasszal kapcsolatban vizsgáltam még, hogy az Állomásnak a tulajdonosokkal szembeni eljárása megfelelt-e a jogszabályi követelményeknek és ezzel összefüggésben sérült-e az Alkotmányban deklarált jogbiztonság elve. A növényvédelemről szóló Tvr. alapján a növényvédelem szervezése az ágazati miniszter feladata. E feladatkörében a miniszter külön intézkedéseket hozhat növényegészségügyi érdekből a károsítók károkozásának a megakadályozása érdekében. A növényvédelmi feladatok ellátására a jogszabály a növényvédelmi hatóságokat hatalmazta fel [Tvr. 3. §, R. 2. § (1) bekezdés]. A Tvr. 7. §-a  kimondta, hogy a termelő köteles a károsítók ellen védekezni és a terjedésüket megakadályozni. Az R. fogalom-meghatározása szerint termelő - többek között - az, aki föld-, erdő tulajdonnal rendelkezik, földet, erdőt használ. Ebből az következik, hogy a föld tulajdonjoga önmagában megalapozza a károsítók elleni védekezési kötelezettséget. Ezért a panaszos állítása - miszerint a területen növényeket nem termeszt és ezért védekezésre őt nem lehet kötelezni - tévedésen alapul és nem felel meg a jogszabály rendelkezésének. 
A panaszos kijelentése és az Állomástól kapott információk is alátámasztják azt, hogy az adott ingatlan műveletlen terület. Az ingatlan jelenlegi állapota veszélyezteti a többi művelés alá vont ingatlant, ami indokolja a védekezésre való kötelezés elrendelését. Ennek részletes kifejtését a határozat indokolása is tartalmazza ("...a mezőgazdasági termelés zavartalanságának, továbbá az egészséges környezethez fűződő jog biztosítása érdekében, a különféle gyomnövények elleni védekezés össztársadalmi érdek..."), amellyel egyetértek.
Álláspontom szerint a konkrét ügyben nem lehet figyelmen kívül hagyni a környezetvédelmi szempontokat sem, mivel a Magyar Köztársaság Alkotmánya elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez (18. §).
	Mindezekre tekintettel a jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg, mivel az Állomás hatáskörében és a szakmai szabályoknak megfelelően járt el, és az egészséges környezethez való alkotmányos joggal összefüggésben sem idézett elő alkotmányos visszásságot, mivel a közérdekű védekezést - a tulajdonosok kötelezésének az eredménytelenségét követően - saját maga végeztette el.
	A panaszban foglaltak teljes körű kivizsgálása érdekében informálódtam arról is, hogy az elvégzett gyommentesítés költségeit az Állomás áthárította-e a panaszosra. A tájékoztatás alapján a panaszost a költségek megfizetésére nem kötelezték (ez a ráeső összeg egyébként is - a több tulajdonosra tekintettel -  csekély mértékű lett volna).
Az alkotmányos visszásságra vonatkozó álláspontom kifejtése mellett megállapítom, hogy a panaszost a hatósági eljárás során jogsérelem nem érte, ezért az ügyben ajánlást, kezdeményezést nem teszek.

Budapest, 2001. április 26.

Gönczöl Katalin