OBH 3821/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához küldött levelében azt sérelmezte, hogy a büntetés-végrehajtási intézményben - amelyben büntetését tölti - képzést folytató Criminon Alapítvány ígérete ellenére nem adott bizonyítványt az általa elvégzett tanfolyamról. Ezen kívül kifogásolta az alapítvány oktató tevékenységét, módszereit.
	Panaszában elsősorban jogi tanácsot kért arról, hogy az alapítvány ellen milyen eljárást indíthat amiatt, mert nem az ígért bizonyítványt kapta, pedig majdnem egy évig becsületesen foglalkozott a tananyaggal. E kérdésére tekintettel a vizsgálat megkezdése előtt a panaszost tájékoztattam hatáskörömről, továbbá arról, hogy ha ennek feltételei fennállnak, az alapítvánnyal szemben a Polgári Törvénykönyv szerint érvényesíthet kártérítési igényt.
	Tekintettel arra, hogy a panaszban leírt sérelem összefüggésben van a művelődéshez, ezen keresztül a munkához való alkotmányos joggal, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal, az ügyben vizsgálatot indítottam. Ennek lefolytatására a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát kértem fel.

A megállapított tényállás
	A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának tájékoztatása szerint a parancsnokság az alapítvánnyal 1999 decemberében kötött együttműködési megállapodást. Az együttműködési megállapodásban foglaltak szerint az alapítvány feladatai között szerepelt az, hogy: "valamennyi jelentkező fogvatartott részére biztosítja az alapítvány Az út a boldogsághoz levelező tanfolyam elvégzését." E megállapodást a fogvatartottakkal ismertették. A tanfolyam elsősorban levelező formában folyt, a feladatmegoldás a koordinátorral közvetlenül történt, aki nem bizonyítványt, hanem a továbblépés lehetőségét említette az érintettek szűk létszámú csoportjának, "előképzésnek" nevezte az írásos anyagokat. Az alapítvány és a képzésre jelentkezők között a képzésre szerződés nem volt. Az alapítvány tevékenységével kapcsolatban a fogvatartottak részéről panasz nem merült fel abban az intézményben, amelyben a panaszos is van.
	A parancsnokság feladatának tekinti, hogy figyelemmel kísérje a büntetés-végrehajtási intézetekben működő szervezetek tevékenységét. Ennek eredményeként tudomásukra jutott, hogy az alapítvány a munkája során több esetben megszegte az együttműködési megállapodásban vállalt kötelezettségeit. Emiatt a parancsnokság 2000. augusztus 20-i hatállyal az együttműködési megállapodást felmondta. E kifogások nem a panaszban foglaltakra vonatkoztak.

A vizsgálat jogszabályi háttere
•	A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 
13. § (1) A bv. szervezet a jogszabályok keretei között együttműködik a fogvatartás körülményeinek a figyelemmel kísérésére, a szabadulás után a társadalomba való beilleszkedés elősegítésére, a karitatív tevékenység végzésére, továbbá az egyéb büntetés-végrehajtási feladatok segítésére alakult börtönmissziókkal és társadalmi szervezetekkel, az ilyen tevékenységet ellátó egyházakkal, alapítványokkal és személyekkel. Ha az ilyen szervezetek vagy személy a bv. szervezet rendjére és biztonságára vonatkozó jogszabályokat, vagy a bv. szervezettel kötött megállapodásban foglaltakat megszegik, a bv. szervezet az együttműködést megszüntetheti.
•	A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr. (Bvt.) 
38. § (1) A szabadságvesztés végrehajtásának feladata, hogy fenntartsa az elítélt önbecsülését, fejlessze a felelősségérzetét, és ezzel elősegítse, hogy felkészüljön a szabadulása utáni, a társadalom elvárásának megfelelő önálló életre.
(2) Az (1) bekezdésben megjelölt feladat végrehajtása érdekében fel kell használni a szükséges gyógyító, oktató, erkölcsi és szellemi erőforrásokat, biztosítani kell a rendszeres munkavégzés feltételeit.
•	A szakképzésről szóló 1993. évi LXXVI. törvény
3. § (1) Az állam által elismert szakképesítéseket az Országos Képzési Jegyzék (a továbbiakban: OKJ) tartalmazza. 

A vizsgálat megállapításai
1)	A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az alapítvány nem az Országos Képzési Jegyzékben szereplő, államilag elismert szakképesítés (bizonyítvány) megszerzésének lehetőségét ígérte. (A panaszos által hiányolt nyilvántartási szám, pecsét az ilyen okmányokon van.) A különböző tanfolyamok szervezése nem közszolgáltatás, az országgyűlési biztos hatásköre ezekre az 1993. évi LIX. törvény 16. §-a szerint nem terjed ki. Az alapítványnak ezt a tevékenységét ezért nem vizsgálhattam.
2)	Ezzel szemben a büntetés-végrehajtási szervezet tevékenységét a panasszal kapcsolatban hatáskörömnek megfelelően vizsgáltam. Megállapítottam, hogy a büntetés-végrehajtási intézetek az alapítvány által felkínált szolgáltatásról, arról, hogy egy tanfolyamról van szó, a fogvatartottakat tájékoztatták. A tanfolyam a fogvatartottak személyiségfejlesztését szolgáló rehabilitációs program lett volna, amellyel a büntetés-végrehajtási intézetek Bvt. 38. §-ában foglalt célok megvalósítását kívánta szolgálni. Az intézet az alapítvány tevékenységét figyelemmel kísérte. Amikor pedig a parancsnokság tudomására jutott, hogy az alapítvány a vele kötött megállapodást megszegte, intézkedett annak érdekében, hogy az alapítvány ne dolgozzon tovább az intézményekben.

Mindezek alapján megállapítottam, hogy a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokságának és az intézménynek az eljárása nem okozott visszásságot a jogállamiság követelményére visszavezethető tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint a művelődéshez való alkotmányos joggal összefüggésben. Az eljárást ezért intézkedés nélkül lezárom. 

Budapest, 2001. május 8.

Gönczöl Katalin