OBH 3802/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához megküldött beadványában a települési önkormányzat eljárását kifogásolja a lakástámogatás iránti kérelmének az elbírálásával kapcsolatban. 
Az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiság elvéhez szorosan kötődő jogbiztonság és a  tisztességes eljárás követelménye sérelmének az alapos gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
A vizsgálatom során megkerestem az önkormányzat jegyzőjét. A megküldött információk és a csatolt iratmásolatok alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A megállapított tényállás
	A panaszos és felesége fiatal házasok, szüleikkel élnek együtt és önálló lakással nem rendelkeznek. 1998. decemberében házat vettek és 1999. januárjában a települési önkormányzathoz - mint első lakáshoz jutók - kérelmet terjesztettek elő vissza nem térítendő lakásvásárlási támogatás biztosítására. 
A panaszos csak az év végén kapott választ az önkormányzattól. Ebben arról tájékoztatták, hogy a tárgy évben nincs lehetőségük a kérelme teljesítésére, talán erre a 2000. évi "keretből" már sor kerülhet.
Az ismételten előterjesztett kérelmére a panaszos 2000. júliusában még nem kapott választ (ekkor küldte meg az önkormányzat eljárását sérelmező beadványát az Országgyűlési Biztosok Hivatalához.)

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya 
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról 
(6) A helyi önkormányzat a törvény keretei között:
b) önkormányzati tulajdonával önállóan rendelkezik, bevételeivel önállóan gazdálkodik, az önként vállalt és a kötelező önkormányzati feladatok ellátásáról egységes költségvetéséből gondoskodik. Saját felelősségére vállalkozói tevékenységet folytathat. Kiegészítő állami támogatásra jogosult az önhibáján kívül hátrányos helyzetben levő települési önkormányzat;
•	Bököny Község Képviselő-testülete 1994. évi 10. sz. rendeletével módosított 1994. évi 2. számú rendelete (R.)
1. § (6) Az (1) bekezdésben említett vissza nem térítendő támogatás fedezetét az éves önkormányzati költségvetés 1.200.000 Ft felhasználásáig biztosítja, az ezt követően benyújtott kérelmeket a testületnek el kell utasítania.

A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítottam, hogy Bököny Község Képviselő-testülete az 1994. évi 10. sz. rendeletével módosított 1994. évi 2. sz. rendeletében (R.) döntött az első lakáshoz jutók támogatásáról.
A hivatkozott rendeletében a képviselő-testület megállapította a jogosultság feltételeit, - többek között - a jogosultak körét, és az első lakáshoz jutás eseteit (lakásépítés, lakásvásárlás). A lakástámogatási összeg forrásáról a  R. 1. § (6) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a támogatás fedezetét az önkormányzat az éves önkormányzati költségvetéséből 1.200.000 Ft felhasználásáig biztosítja. Az önkormányzat jegyzője  arról tájékoztatott - és ennek alapján az önkormányzatnak a saját forrásból biztosított támogatásról való döntésének a helyileg kialakult gyakorlatára következtetek -, hogy az év végén, az éves költségvetési bevételek-kiadások ismeretében dönt a képviselő-testület a benyújtott lakástámogatási kérelmek elbírásáról. Ezt a megállapítást támasztja alá az az információ is, hogy a 2000. évi költségvetésből felhasználásra kerülő pénzösszeg elosztásáról a képviselő-testület még nem döntött 2000. októberében.
A panaszos 1999-ben beadott kérelmére pedig "a képviselő-testület a kérelmet elutasítani nem akarta, a döntést év végére, a pontos költségvetés megismerése utánra halasztotta".
	Álláspontom szerint ez az információ azt jelenti a valóságban, hogy az önkormányzat képviselő-testületének a költségvetési év utolsó hónapjában állnak megbízhatóan rendelkezésére az 1999. évre vonatkozó zárszámadási adatok, így az önkormányzati költségvetés teljesítési mutatói. Az önkormányzat ezeknek az adatoknak a birtokában szándékozott dönteni a költségvetési pénzösszegek további felhasználásáról, így a lakástámogatásra felhasználható pénzügyi keret szétosztásáról (átcsoportosíthat, a rendeletben maximált pénzösszeg helyett kevesebbet állapíthat meg, stb.).
	Mindezek alapján - mivel az önkormányzatot a hivatkozott, saját rendeletében előírtan elbírálási határidő nem köti - nem tekinthettem az önkormányzat mulasztásának azt, hogy a panaszosnak az 1999. év januárjában beadott kérelméről érdemben csak 1999. év végén dönthetett. Az önkormányzatnak a panaszos kérelmére vonatkozó döntése valójában az önkormányzat gazdálkodási körébe tartozik, amelyben - a jogszabályban meghatározottak szerint - nagyfokú önállóságot élvez.
	A fentiekben kifejtett önkormányzati gazdálkodás helyi lehetőségeinek a tudomásulvétele mellett azonban nem hagyható figyelmen kívül, hogy az önkormányzat a panaszosnak sem az 1999. évi, sem a 2000. évi kérelmére elutasító döntést nem hozott. Az információim alapján a panaszos csupán tájékoztatást kapott arról, hogy az önkormányzatnak nincs anyagi lehetősége a kérelme teljesítésére, és a következő évi költségvetés alapján - új kérelem beterjesztése mellett - ismételten megvizsgálják a támogatás biztosításának a lehetőségét. (A tárgyévre vonatkozóan a helyi önkormányzat első ízben már május hónapban dönt - a Pénzügyi-Ellenőrző Bizottság előkészítésével - az ilyen jellegű kérelmekről.) 
	Az önkormányzati rendelet szabályainak az áttekintése során a továbbiakban azt is megállapítottam, hogy a támogatás költségvetési fedezetének a meghatározásán túlmenően a rendelet azt is kimondja, hogy a meghatározott forintösszeg felhasználását követően benyújtott kérelmeket a testületnek el kell utasítania. A panaszos esetében az önkormányzat elutasító döntést nem hozott, ami a rendeletével ellentétes. Ez az önkormányzati magatartás alkotmányos visszásságot okozott az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiság elvéhez szorosan kötődő jogbiztonsággal összefüggésben.
	Az ügyben az önkormányzat eljárásbeli hibát vétett, ami a költségvetési lehetőségeken azonban nem változtatott, így a panaszos kérelmének a teljesítése szempontjából irreleváns. Ezért a konkrét ügyben ajánlást nem teszek.
	A vizsgálati jelentésemben foglaltakra tekintettel  azonban felkérem az önkormányzat polgármesterét, hogy az első lakáshoz jutók támogatása iránti kérelmek kedvezőtlen elbírálása esetében az elutasítást az érintettekkel jogszerűen közölje. 

Budapest, 2001. május 8.

Gönczöl Katalin